ПОСТАНОВА 
Іменем України

08 липня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 398/3917/19
провадження № 22-ц/4809/741/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,
               при секретарі –  Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі Ніколаєва М.В. від 04 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, третя особа – ОСОБА_3 про визнання права постійного користування землею в порядку спадкування за законом, - 
встановив:
В межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Новоселівської сільської ради, визнання права власності на цілісний майновий комплекс – ФГ «Оазис» в порядку спадкування, а також визнання за нею права користування земельною ділянкою, Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області розглянув заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства загальною площею 49,54 гектарів, що розташована на території Новоселівської (Комінтернівської) сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, право користування якою належало на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії КР № 00290 ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що за час вирішення спору є загроза відчуження земельної ділянки, яка перебувала у користуванні спадкодавця на користь інших осіб. Крім того, до позивача неодноразово зверталися невстановлені особи з приводу документів на землю, яка перебувала в користуванні її померлого чоловіка. Зважаючи на відсутність інформації відносно земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (право виникло у 2000 році), позивач вважає, що є всі підстави вважати, що вказана земельна ділянка може бути відчужена на користь інших осіб, у зв`язку із чим і звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено повністю.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_5 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_3 , третьої особи без самостійних вимог, подав апеляційну скаргу, згідно якої вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував заходи забезпечення позову в даній справі. Зокрема вказує, що суд не дав оцінку обґрунтованості заяви про забезпечення позову, вирішив питання на підставі припущень без відповідних доказів.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає наступних підстав.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо визнання за позивачем права користування земельною ділянкою площею 49,54 га, що розташована на території Новоселівської (колишня назва Комінтернівської) сільської ради, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, серія КР № 00290 від 20.12.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 305.
У заяві про забезпечення позову позивачем заявлено вимогу щодо встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства загальною площею 49,54 гектарів , що розташована на території Новоселівської (Комінтернівської ) сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, право користування якою належало на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії КР № 00290 ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 186402117, встановлено, що дійсно відомості щодо спірної земельної ділянки відсутні в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, відповідно до довідки № 1929/162-19 від 04.11.2019 року, виданої Відділом в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області, встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 мав право користування земельною ділянкою площею 49,54 га на підставі державного акту на право постійного користування землею від 20.12.2001 року, серії КР 00290.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, і не вирішуються матеріально-правові вимоги тотожні результату розгляду справи по суті позову.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції перевірив доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який простив застосувати, змісту позовних вимог та дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення при задоволенні позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини справи та наявний баланс інтересів учасників спору, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального законодавства вжиті заходи забезпечення позову.
До того ж, заходи забезпечення позову є тимчасовими, і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, і не вказують на те, що застосовані судом заходи забезпечення позову порушують права скаржника.
Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 14.07.2020 року.

Судді: 

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник