ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/9531/19 Головуючий в І інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: №22-ц/819/994/20 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 липня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого                 Майданіка В.В.,
       суддів:                 Кутурланової О.В., 
                               Орловської Н.В.
       секретар                 Литвиненко В.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2019 року, у складі судді Ус О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради (треті особи – ОСОБА_2 , Херсонська міська рада) про визнання права на користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму, 

В С Т А Н О В И В : 

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувала вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , поданим до суду 14 червня 2019 року. У своєму вказаному позові позивачка просила: визнати за нею право користування житловим приміщенням – квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 34,6 кв.м, житловою площею 19,1 кв.м; зобов`язати відповідача укласти з позивачем договір найму житлового приміщення – вказаною квартирою. 

Позов обґрунтований наступним.
Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05.05.2017 року, укладеного між нею як покупцем та ОСОБА_3 як продавцем, вона купила однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Оскільки продавець був власником квартири на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 27.04.2017 року, сумнівів у добросовісності набуття ним права власності на вказаний об`єкт нерухомості не було. Вона зі своїм чоловіком ОСОБА_4 переїхали у зазначену квартиру, зробили в ній косметичний ремонт, зареєстрували в ній своє місце проживання.
Проте у серпні 2017 року з`ясувалось, що особа, яка здійснила відчуження спірної квартири на користь ОСОБА_3 (попереднього власника), набула на неї право власності протиправно. Так, квартира належала до комунальної власності, однак заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28.03.2017 року на спірну квартиру було визнано право власності після смерті наймача за ОСОБА_5 , оскільки останній проживав із спадкодавцем однією сім`єю із 2007 року. Потім квартира була подарована ОСОБА_3 (попередньому власнику).
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 21.09.2017 року зазначене заочне рішення суду від 28.03.2017 року було скасовано, апровадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності у порядку спадкування було закрито. Крім того, було встановлено, що квартира є об`єктом комунальної власності міської територіальної громади. 
За результатами розгляду справи №766/12093/17 рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.03.2018 року спірну квартиру було витребувано із її (позивача) добросовісного володіння й передано у власність територіальної громади м. Херсона.
Посилаючись на те, що вона з чоловіком з травня 2017 року вселилися у житло на законних підставах і правомірно ним користуються більше 2 років поспіль, несучи відповідні витрати на його утримання, що квартира є їх єдиним житлом, просила задовольнити позов.

Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року було прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позову до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Херсонська міська рада про визнання права на користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму, провадження у справі було закрито.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зокрема вказала, що її адвокат Лебєдєва Т.О., подавши до суду клопотання про відмову від позову, не узгодила з нею (позивачкою) це питання, вона (позивачка) з цим не погоджується і заперечує проти закриття справи. При цьому вказала, що вона повністю довіряла своєму адвокату, її чоловік хворів і тому вона переймалась його лікуванням. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. Отямившись після всіх подій, вона поцікавилась станом розгляду справи. Адвокат на її дзвінки не відповідала, тому вона звернулась до знайомих та родичів. 29 травня 2020 року її знайома повідомила їй про закриття справи 18.12.2019 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

       Приймаючи відмову позивача ОСОБА_1 від позову та закриваючи на підставі ч.3 ст.206, п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що 04 грудня 2019 року представником позивача подано клопотання про прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі. 

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки до нього він прийшов, порушивши норми процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана до суду 14 травня 2019 року (а.с.3-7).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.45).

Обставини, викладені позивачкою щодо спірної квартири, по суті підтверджуються рішенням Херсонського міського суду від 20.03.2018 року (а.с.16-18), залишеним без змін постановою Апеляційного суду Херсонської області від 19.06.2018 року (а.с.55-57) у справі №766/12093/17 за позовом Херсонської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Живцової Надії Миколаївни, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Відділ державної реєстрації речових прав та їх обтяжень Херсонської міської ради, Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом виселення та зняття з реєстрації.

У вказаній справі суд ухвалив: витребувати на користь Херсонської міської ради з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати рішення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Живцової Надії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 ; усунути Херсонській міській раді перешкоди у користуванні та розпорядженні комунальною власністю, квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зазначеній квартирі.

Постановою Верховного Суду від 17.07.2019 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були залишені без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій – залишено без змін (а.с.89-94).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.98).

У цій справі представником позивачки є адвокат Лебєдєва Тетяна Олександрівна, яка діє на підставі ордеру ХС № 169023 від 18.07.2019 року (а.с.59). 

04 грудня 2019 року представником позивача адвокатом Лебєдєвою Тетяною Олександрівною подано клопотання "Про призначення справи на іншу дату", в якому вона просить розгляд цієї справи, призначеної на 23.01.2020 року о 09-15 год, призначити на більш ранішу дату (до 25.12.2019 року), прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі (а.с.120-121).

Підставою для відмови від позову адвокат вказала те, що відповідач прийняв у добровільному порядку рішення щодо укладання договору найму з позивачем, а тому предмет спору – відсутній, у зв`язку з чим позивач відмовляється від позову.

До вказаного клопотання долучено копію рішення №2225 Херсонської міської ради від 25.11.2019 року, відповідно до якого рада вирішила: до закінчення розгляду справи у суді відмовитися від вжитих заходів щодо примусового виселення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 за рішенням суду у зазначеній справі №766/12093/17 та визнати доцільним укладення із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 договору найму відповідного жилого приміщення (а.с.122).

Оскаржуваною ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2019 року суд ухвалив: прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Херсонська міська рада про визнання права на користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму, провадження у справі закрити (а.с.130).

Згідно ч.3 ст.206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За ч.2 ст.206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Отже, закон передбачає закриття провадження у справі у випадку відмови позивача від позову.

В даному ж випадку суд прийняв відмову ОСОБА_1 від позову у надзвичайно важливому для неї питанні, що стосується єдиного житла, не впевнившись у наявності її дійсного наміру. При цьому суд також залишив поза увагою й те, що позивачка ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є особою похилого віку. З огляду на вказане суд не роз`яснив позивачці наслідки відмови від позову, не перевірив, чи не обмежений її представник у повноваженнях на вчинення зазначеної процесуальної дії (відмови від позову).

У своїй постанові від 13.11.2019 року у справі № 645/4220/16-ц Верховним Судом зроблено такий висновок: 
"Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. Не може добросовісний набувач відповідати у зв`язку із бездіяльністю влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Факт незаконного відчуження та допущення продажу квартири не може породжувати правових наслідків для добросовісного набувача, проте, вочевидь, є підставою для виникнення обов`язку щодо відшкодування збитків, що завдані таким відчуженням.
Отже, задоволення позовних вимог за первісним позовом про витребування спірної квартири у ОСОБА_2 , який є добросовісним набувачем, призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод, оскільки в такому випадку на ОСОБА_2 буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Тому в задоволенні цих позовних вимог належить відмовити". 

Відтак, поспішне вирішення цієї справи шляхом її закінчення прийняттям відмови представника позивачки від позову про визнання права на користування житловим приміщенням та закриття у зв`язку з цим провадження у справі щодо такого чутливого та надзвичайно важливого для позивачки питання як визнання права на користування житлом, причому за відсутності самої позивачки та без перевірки дійсності прийняття відповідачем рішення про укладання з позивачкою договору найму й реального його укладення з підтвердженням відповідними документами, не може свідчити про дотримання судом принципу верховенства права, одним із фундаментальних аспектів якого є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів. 

Таким чином, суд допустив порушення норм процесуального права, оскільки в нього не було підстав для застосування п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України і закриття провадження у справі з підстав прийняття відмови представника позивачки від позову.

З підстав зазначеного, оскаржувана ухвала суду першої інстанції згідно ч.1 ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідно апеляційна скарга підлягає задоволенню.

       Керуючись ч.1 ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

       Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови – 16 липня 2020 року.

Головуючий                                _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік
       
Судді:                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _ _          О.В. Кутурланова
        
                                       _ _ _ _ _ _ _ _ _ _         Н.В. Орловська