ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/566/20 Справа № 202/1105/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 серпня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 та його адвоката Торубарова А.В. та з іншого боку ОСОБА_2 та його адвоката Землянської К.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Торубарова А.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. 
       При обставинах, зазначених в постанові 25 січня 2020 року о 22 год. 00 хв. в м. Дніпрі, на регульованому світлофором перехресті пр. Слобожанський – вул. 8 Березня, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мітсубісі д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем Мітсубісі – Кольт д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.6 Правил дорожнього руху. 
       Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Торубаров А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави. Також, адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, остільки строк пропущений з поважних причин через встановлений карантин на території України. 
       Вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відеозапис який був переглянутий в ході судового засідання та пояснення потерпілого ОСОБА_2 за обставинами ДТП, відрізняються між собою. 
       Також вважає, що суд першої інстанції зроблено невірні висновки, порушив норми матеріального та процесуального права не задовольнивши клопотання про призначення автотехнічної експертизи та обмежився даними матеріалів справи, яких, на його думку, було недостатньо для винесення законного та обґрунтованого рішення.
       Також, на думку захисника, при призначенні покарання до ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував його особистість, те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, одружений, ДТП скоїв вперше, має на утриманні неповнолітню дитину, а посвідчення водія ОСОБА_1 потрібно для того, щоб керувати транспортним засобом та заробляти кошти для родини.
В апеляційному суді ОСОБА_1 та його адвокат Торубаров А.В. просять пом`якшити призначене покарання, мотивуючи свою позицію наявністю дитини та необхідністю щоденного керування автомобілем.
Заслухавши суддю-доповідача, особу, що притягується до відповідальності ОСОБА_3 та його адвоката Торубарова А.В. які підтримали апеляційну скаргу, заслухавши пояснення іншої сторони ОСОБА_2 та його адвоката Землянської К.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Насамперед вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження даної постанови, так як строк порушений з поважних причин.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Ці вимоги закону, судом першої інстанції були виконані, але не в повному обсязі, а саме в частині призначення покарання.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим.
Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №418759, який було складено 06 лютого 2020 року, схемою місця ДТП від 25.01.2020 року, на яких зафіксовано що о 22 год. 00 хв. 25 січня 2020 року в м. Дніпрі, на регульованому світлофором перехресті пр. Слобожанський – вул. 8 Березня, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мітсубісі д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч не надав дорогу і зіткнувся з автомобілем Мітсубісі – Кольт д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пасажиру ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження, чим завдано матеріальні збитки. 
Як вбачається з матеріалів провадження, дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками патрульної поліції за ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція цього адміністративного правопорушення є бланкетною - посилається на правила дорожнього руху, при порушенні яких утворюється склад адміністративного правопорушення.
Працівниками патрульної поліції в протоколі було відображено обставини скоєнного та зазначено про порушення ОСОБА_1 п. 16.6 Правил дорожнього руху України.
Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол складено невірно є неспроможними, оскільки в ході апеляційного розгляду встановлено, що він в повній мірі відповідає вимогам Закону.
Згідно з пунктом 16.6. Правил дорожнього руху України передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з переглянутого видеозапису ДТП, на якому зафіксовано ділянку дороги, де сталася пригода, напрямки руху транспортних засобів, місце їх зіткнення та розташування після ДТП, а також характер та локалізацію механічних пошкоджень. При цьому вбачається, що водій ОСОБА_1 повертаючи та перетинаючи дорогу не надав перевагу автомобілю попутного напрямку Мітсубісі – Кольт д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався на зелений сигнал світлофора. В той час пішоходам горів красний сигнал світлофора. 
В апеляційному суді потерпілий ОСОБА_2 підтвердив свої пояснення надані в суді першої інстанції, та пояснив, що він рухався не порушуючи Правил дорожнього руху, але перед ним почав повертати з зустрічної смуги автомобіль Мітсубісі — Оутлендер д.н.з. НОМЕР_1 , і у нього не було можливості уникнути ДТП.
З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що дії водія ОСОБА_1 в умовах дорожньої обстановки, що склалася, не відповідали п.16.6 Правил дорожнього руху України, відповідає фактичним обставинам справи є законним та обґрунтованим.
В ході апеляційного перегляду не вбачається істотних порушень при визнанні винним ОСОБА_1 .
Судовий розгляд проведено у повному обсязі, з належним дотриманням вимог КУпАП.
Тому доводи апелянта з цього приводу є також безпідставними.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ст. 124 КУпАП.
В той же час, апеляційний суд зазначає, що накладаючи на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції не врахував в повній мірі дані про особу правопорушника, а саме те, що він має на утриманні малолітню дитину, аби утримувати його родину використовує автомобіль для роботи. Тому позбавлення права керування погіршить його матеріальне становище та осіб, які знаходяться на його утриманні.
Вважаю вищезазначені обставини такими, що пом`якшують його відповідальність, а тому слід змінити дану постанову в частині призначення покарання, пом`якшити призначене покарання, призначивши покарання у вигляді штрафу.
В решті постанову слід залишити без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката Торубарова А.В. про поновлення йому строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити адвокату Торубарова А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Торубарова А.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити частково.
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року, відносно  ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в частині призначеного покарання — змінити.
Пом`якшити ОСОБА_1 покарання та призначити йому за ст. 124 КУпАП, покарання у вигляді штрафу — 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 340 гривень. 
В решті постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року слід залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

       Суддя 
       Дніпровського апеляційного суду                                В.Д. Коваленко