ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/2663/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай    Н.    О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Міщенка І. С., 

секретар судового засідання -  Мартинюк М. О.,

за участю представників сторін:
позивача   - Оніщука В. М. (адвоката),
відповідача - Сидорченка В. В. (адвоката), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 (судді: Тарасенко К. В., Разіна Т. І., Кравчук Г. А.) і рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 (суддя Гулевець О. В.) у    справі

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про стягнення 537 133 137,03 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз")  звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") про стягнення 537 133 137,03 грн, з яких: 443 560 169,72 грн - заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу, 22 603 340,16 грн - 3% річних,  70 969 327,16 грн - інфляційні втрати. 

1.2. Позивач зазначив, що на виконання умов договору транспортування природного газу від 12.02.2016 № 1602000329 (далі - договір № 1602000329) АТ "Укртрансгаз" надало послуги з балансування для врегулювання негативних балансів у період із січня 2016 року по травень 2016 року, що було зазначено в актах надання послуг від 29.05.2017 на загальну суму 443    560    169,72 грн. Натомість відповідач всупереч вимогам законодавства та умовам договору не сплатив заборгованості за надані послуги у сумі 443 560 169,72 грн, чим порушив умови пункту 9.4 договору № 1602000329, пункту 4 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС). 

2. Короткий зміст судових рішень 

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 у позові АТ "Укртрансгаз" до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про стягнення 537 133 137,03 грн відмовлено повністю. 

2.2. Рішення аргументовано тим, що складання позивачем і направлення відповідачеві актів надання послуг балансування від 29.05.2017 за період із січня 2016 року по червень 2016 року фактично свідчить про проведення додаткових перерахунків вартості послуг, коригувань, що не може вважатися правомірним. Відповідні дії позивача не передбачені ані умовами договору № 1602000329, ані Кодексом ГТС   у редакції, чинній станом на 2016 рік, тому такі дії позивача є порушенням порядку надання послуг балансування та строків, передбачених умовами договору  № 1602000329 і положеннями Кодексу ГТС.  Ураховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач безпідставно здійснив перерахунок місячних небалансів відповідача із січня 2016 року по червень 2016 року на підставі положень Кодексу ГТС, які набули чинності з 28.04.2017, тобто після виникнення спірних правовідносин.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 рішення  Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 залишено без змін.

2.4. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції про недоведення позивачем обґрунтованості позовних вимог щодо стягнення                              537 133 137,03 грн за послуги балансування обсягів природного газу.  

3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї 

3.1. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 і постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019, АТ "Укртрансгаз" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 

3.2. Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суди неправильно застосували норми матеріального права, зокрема положення розділу XII та глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС. АТ "Укртрансгаз" зазначає, що під час розгляду справи суди не дослідили таких обставин і не навели мотивів відхилення таких доводів: 

- згідно з пунктом 2.3 договору № 1602000329 позивач міг надавати відповідачеві послуги, зокрема, щодо балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи (далі - ГТС) і відбираються з неї;

- обсяг природного газу, відібраний із ресурсу позивача понад обсяги, які були підтверджені номінаціями, склав обсяг небалансу, який замовник послуг транспортування (відповідач) зобов`язаний був своєчасно врегулювати, натомість  не врегулював;

- виникнення негативних обсягів небалансу за спірний період підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, яким не було надано належної правової оцінки;

- позивач має право здійснювати коригування фактичних даних первинних документів про надання послуг балансування та стягувати заборгованість за послуги з балансування на підставі коригуючих актів.

АТ "Укртрансгаз" вважає безпідставними та необґрунтованими висновки судів щодо порушення позивачем строку для оформлення послуг балансування, при цьому зазначає про неправильне застосування судами норм матеріального права і процесуального права, а саме положень пункту 1 глави 3 розділу XII Кодексу ГТС, статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України. 

Скаржник звертає увагу на невідповідність судових рішень нормам статей 256, 257, 261 Цивільного кодексу України та вважає, що висновок суду першої інстанції про порушення позивачем строку звернення із вимогою про стягнення плати за послуги балансування обсягів природного газу за січень 2016 року є безпідставним.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу відповідач зазначає, що викладені АТ "Укртрансгаз"  аргументи не доводять порушення судами норм матеріального та процесуального права, тому рішення судів необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. АТ "НАК "Нафтогаз України" звертає увагу на те, що твердження скаржника про неправильне застосування судами положень розділу XII Кодексу ГТС без зазначення, у чому саме полягає порушення, є немотивованим. АТ "НАК "Нафтогаз України" також наголошує, що зазначені АТ "Укртрансгаз" положення Кодексу ГТС установлюють правила алокації обсягів природного газу, а не порядок регулювання небалансів. Крім того, АТ "НАК "Нафтогаз України" акцентує, що відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС небаланс газу може бути визначений виключно за процедурою алокації, тому інші докази, надані АТ "Укртрансгаз", не підтверджують наявності небалансу, а отже й не можуть бути підтвердженням надання послуг з алокації природного газу. Стосовно коригування позивачем актів наданих послуг відповідач наголошує, що воно здійснено без дотримання положень Кодексу ГТС і договору № 1602000329, а також із порушенням розумних строків на вчинення таких дій, самих же послуг, плату за  які вимагає позивач, відповідачеві надано не було.

4. Розгляд касаційної скарги та обставини справи, встановлені судами 

4.1. 08.02.2020 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені згідно із Законом України від 15.01.2020 N 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ". За змістом пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

4.2. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (колегія суддів:  Багай Н. О. - головуючий, Дроботова Т. Б., Зуєв В. А.)  від 10.03.2020 відкрито касаційне провадження за касаційної скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 і рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 у справі №     910/2663/19.

4.3. Ухвалами Верховного Суду від 09.04.2020, від 14.05.2020, від 04.06.2020 розгляд касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 і рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 у справі № 910/2663/19 відкладався у зв`язку, зокрема, з клопотаннями АТ "НАК "Нафтогаз України" від 08.04 2020 та від 14.05.2020 про відкладення розгляду касаційної скарги у цій справі та з метою дотримання прав та інтересів учасників справи в умовах запровадження на усій території України карантину згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з урахуванням внесених змін). Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи 910/2663/19 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи, з метою забезпечення своєчасного судового захисту з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з урахуванням внесених змін).

4.4. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 11.06.2020 № 29.3-02/1014 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/2663/19 у зв`язку із запланованою відпусткою судді Зуєва В. А. 

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.06.2020 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Дроботова Т. Б., Міщенко І. С.       
   
4.5. Господарськими судами встановлено, що 12.02.2016 між ПАТ "Укртрансгаз" (оператором) і Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (замовником) було укладено договір № 1602000329 транспортування природного газу. 

4.6. 03.03.2016 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору №1602000329, згідно з якою виклали статті ІІ-ХІ договору № 1602000329 у новій редакції.

4.7. Відповідно до пункту 2.1 договору № 1602000329 (у редакції додаткової угоди № 1) за цим договором оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно з пунктом 2.2 договору № 1602000329 (у редакції додаткової угоди № 1) послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 з урахуванням особливостей, передбачених у договорі.
У пункті 2.3 договору № 1602000329 (у редакції додаткової угоди № 1) визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором:
- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з ГТС (далі - розподіл потужності);
- послуги фізичного транспортування природного газу ГТС на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);
- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до ГТС і відбираються з неї (далі - балансування).

Згідно з пунктом 7.1 договору № 1602000329 (в редакції додаткової угоди № 1) вартість послуг балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

4.8. У розділі ХІ договору № 1602000329 (у редакції додаткової угоди № 1) сторони узгодили порядок визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за ці послуги.

Відповідно до пункту 9.1 договору № 1602000329 (у редакції додаткової угоди № 1) у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного балансу відповідно до Кодексу ГТС в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс визначається відповідно до Кодексу.

Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування з деталізацією у виді додатка до рахунка-фактури, з подальшим наданням оригіналу рахунка - фактури. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (пункт 9.4 договору № 1602000329 у редакції додаткової угоди  № 1).

Згідно з пунктом 11.4 договору № 1602000329 послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу ГТС і розділу ІХ цього договору.

4.9. У пункті 17.1 договору № 1602000329 передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2016.

Договір № 1602000329 вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або перегляд його умов.

4.10. Суди установили, що сторони договору № 1602000329 заяв про припинення його дії чи про перегляд його умов не заявляли, а отже договір № 1602000329 продовжував діяти до 31.12.2019.

4.11. У травні 2017 року позивач здійснив перерахунок вартості послуг із балансування обсягів природного газу, наданих відповідачеві у період із січня 2016 року по червень 2016 року, про що склав  односторонні акти: від 29.05.2017 № 01-16-1602000329-БАЛАНС/29-05-17 на суму 191243446,16 грн (січень 2016 року), від 29.05.2017 № 02-16-1602000329 БАЛАНС/29-05-17 на суму 122256576,55 грн (лютий 2016 року), від 29.05.2017 № 03-16-1602000329 БАЛАНС/29-05-17 на суму 117083595,59 грн (березень 2016 року), від 29.05.2017 № 04-16-1602000329 БАЛАНС/29-05-17 на суму 6639235,12 грн (квітень 2016 року), від 29.05.2017 № 05-16-1602000329 БАЛАНС/29-05-17 на суму 2677847,83 грн (травень 2016 року), від 29.05.2017т № 06-16-1602000329 БАЛАНС/29-05-17 на суму 3659468,47 грн (червень 2016 року).

4.12. Ці акти разом із розрахунком вартості послуг балансування після проведення коригування, а також рахунками на оплату збільшеної вартості послуг балансування були направлені відповідачеві 06.06.2017 із супровідними листами від 02.06.2017 вих. № 1001ВИХ-17-1059/1001.14 та від 02.06.2017 вих. № 1001ВИХ-17-1038/1001.14. 

4.13. Спір виник у  зв`язку з наявністю/відсутністю підстав для стягнення з відповідача 443 560 169,72 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу та нарахованих на суму боргу 3 % річних у сумі 22 603 340,16 грн, а також інфляційних втрат у сумі 70 969 327,16 грн у зв`язку з неврегулюванням відповідачем відповідно до Кодексу ГТС та умов договору № 1602000329 негативного місячного небалансу за період із січня по червень 2016 року.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з таких підстав. 

5.2. Предметом спору у цій справі є матеріально-правові вимоги позивача про стягнення 443 560 169,72 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу та нарахованих на суму боргу 3 % річних у сумі 22 603 340,16 грн та інфляційних втрат у сумі 70 969 327,16 грн. Підставою позову зазначено порушення відповідачем умов пункту 9.4 договору № 1602000329 і пункту 4 розділу XIV Кодексу ГТС.

5.3. Суд апеляційної інстанції, погодившись із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що за змістом Кодексу ГТС у редакціях, затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493  та від 10.03.2016 № 304, у період із січня по червень 2016 року оператор ГТС (АТ "Укртрансгаз") не мав повноважень здійснювати алокацію обсягів природного газу. Суд установив, що процедуру алокації у зазначений період мав повноваження здійснювати лише оператор газорозподільної системи. Крім того, суд установив, що надання оператором ГТС коригуючих актів замовникам послуг транспортування, анулювання попередніх і формування нових актів фактично через рік після строків, визначених у договорі № 1602000329 та Кодексі ГТС, для визначення небалансу замовника суперечить положенням розділу ХІV цього Кодексу. Отже, складання позивачем і направлення відповідачеві актів надання послуг балансування обсягів природного газу від 29.05.2017 за період із січня 2016 року по червень 2016 року фактично свідчить про проведення додаткових перерахунків вартості послуг, коригувань, що не може вважатися правомірним, оскільки відповідні дії позивача не передбачені ані умовами договору № 1602000329, ані Кодексом ГТС ( у редакції, чинній станом на 2016 рік), що свідчить про порушення позивачем порядку надання послуг балансування та строків направлення актів надання послуг, передбачених умовами договору та положеннями Кодексу ГТС. 

5.4. Згідно з частиною 1 статті  32  і частиною 2 статті  35 Закону України "Про ринок природного газу"  транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовникові послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Розмір плати за небаланси замовників визначається, виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора ГТС, пов`язаних зі здійсненням балансування.

За змістом пункту 1 глави 1 розділу VІІІ Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором ГТС і окремим замовником послуг транспортування.

У пункті 19 частини 1  статті 1 Закону України "Про ринок природного газу"  унормовано, що оператор ГТС - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу ГТС на користь третіх осіб (замовників).

Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГТС (у редакції, чинній до 28.04.2017) оператор ГТС на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування ГТС на використання ГТС в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу ГТС через газотранспортну систему в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до ГТС і відбираються з неї.

Алокація - це підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII  цього Кодексу ГТС (у редакції, чинній до 28.04.2017).

Балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором ГТС в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у ГТС, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування. Фізичним балансуванням є заходи, що вживаються оператором ГТС для забезпечення цілісності ГТС, а саме необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу. Комерційне балансування - діяльність оператора ГТС, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації (у редакції, чинній до 28.04.2017).

Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу та відібраними замовником послуг транспортування з ГТС на точці виходу, що визначається за процедурою алокації (пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС у редакції, чинній до 28.04.2017).

Водночас за змістом пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС (у редакції, чинній з 28.04.2017) алокація - це віднесення оператором ГТС обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з ГТС по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників, а згідно із зазначеними положеннями Кодексу ГТС у чинній редакції алокація - це обсяг природного газу, віднесений оператором ГТС в точках входу/виходу до/з ГТС по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

5.5. З огляду на зміст визначення алокації, наведеного у відповідних редакціях Кодексу ГТС, обсяг природного газу по замовниках послуг транспортування визначається  у тому числі стосовно їх контрагентів (споживачів).

5.6. Згідно з пунктом 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор ГТС надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування ГТС у разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Відповідно до пункту 4 і підпункту 2 пункту 7 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС                               (у редакції, чинній до 28.04.2017) у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання остатнього небалансу за цей газовий місяць. Місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був урегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок таких заходів: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований у строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок таких заходів, зокрема при негативному місячному небалансі: за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу (підпункт 2 пункту 7 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС у редакції, чинній з 28.04.2017).

5.7. Підставою для проведення розрахунку послуг балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор ГТС до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що  не перевищує 5 банківських днів (пункти 3, 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС у редакції, чинній до 28.04.2017).

Водночас за змістом пунктів 3, 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС у редакції, чинній з 28.04.2017, підставою для проведення розрахунку послуг балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором ГТС відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор ГТС до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3 - 5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів із дня отримання ним зазначених документів.

5.8. Як уже зазначалося, у пунктах 9.1, 9.4, 11.4  договору № 1602000329 (з урахуванням змісту додаткової угоди від 03.03.2016 №1) сторони погодили, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС у строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування; негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу ГТС; оператор до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру; замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів; послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, не врегульованого замовником відповідно до Кодексу ГТС та розділу ІХ цього договору.

5.9. Отже, згідно з положеннями чинного законодавства та за умовами договору              № 1602000329 підставою для оплати виставленого оператором рахунка щодо вартості послуг балансування передбачено сукупність фактичних обставин у такій послідовності: виникнення негативного місячного небалансу; неврегулювання замовником послуг транспортування цього самостійно небалансу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем;    оформлення оператором одностороннього акта на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу; надання оператором замовнику до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, розрахунку вартості послуг балансування та рахунка-фактури.

5.10. Відповідно до пунктів 1- 2 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС (у редакції, чинній до 28.04.2017) оператор ГТС визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з ГТС у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором ГТС до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор ГТС, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних ГТС, операторів ГТС, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

У розумінні наведених положень законодавства та зважаючи на умови договору                  № 1602000329, АТ "Укртрансгаз" як оператор ГТС до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає АТ "НАК "Нафтогаз України" односторонній акт про надання послуг балансування.

5.11. Отже, як у договорі № 1602000329, так і в Кодексі ГТС визначено строки, у межах яких оператор ГТС має визначити небаланс замовника послуги та надати акт про надання послуг балансування.

5.12. Суди установили, що акти надання послуг балансування обсягів природного газу за період із січня по червень 2016 року, були складені та направлені відповідачеві із порушенням строків для оформлення наданих послуг балансування, визначених у Кодексі ГТС та у договорі № 1602000329. Таке складання та направлення відповідачеві актів надання послуг балансування від 29.05.2017 за період із січня по червень 2016 року свідчить про проведення додаткових перерахунків вартості послуг, водночас коригування не передбачено положеннями договору № 1602000329 та Кодексу ГТС, тому є неправомірними, у зв`язку із чим немає підстав для стягнення з відповідача заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за коригуючими актами. 

Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду, зокрема, від 18.06.2019 у справі № 922/1580/18, від 05.03.2019 у справі  № 923/351/18, від 10.04.2019 у справі № 924/447/18, від 12.06.2019 у справі  № 920/344/18.

У зв`язку із наведеним колегія суддів відхиляє доводи, зазначені у касаційній скарзі АТ "Укртрансгаз", про неправильне застосування положення пункту 1 глави 3 розділу ХІІ Кодексу ГТС.

5.13. Згідно з частинами 2, 3 статті 5 Цивільного кодексу України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Так, у пункті 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу ГТС (у редакції, чинній до 28.04.2017) було встановлено, що у точках виходу, в яких природний газ із ГТС направляється до суміжної ГТС, газосховища або до прямого споживача, алокація обсягів природного газу здійснюється відповідним оператором суміжної ГТС, оператором газосховища або прямим споживачем, яка має бути направлена ними до оператора ГТС в строки, описані в пункті 6 цієї глави. Алокація обсягів природного газу для віртуальної точки виходу до газорозподільної системи здійснюється відповідним оператором газорозподільної системи з урахуванням положень глави 3 цього розділу.

За змістом пункту 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу ГТС (у редакції, чинній з 28.04.2017) алокація обсягів природного газу по точці входу до ГТС здійснюється оператором ГТС з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці.
Отже, з 28.04.2017 обов`язок здійснення алокації по точках виходу з ГТС покладено на АТ "Укртрансгаз".

Водночас у Кодексі ГТС (у редакції, чинній з 28.04.2017) немає застереження про надання його положенням зворотної дії в часі, що узгоджується із положеннями частини 2 статті 5 Цивільного кодексу України. 

При цьому здійснення алокації позивачем за попередні газові місяці у період, коли він не мав правових підстав для її здійснення в силу закону, є діями, що безпідставно збільшують відповідальність відповідача.

З огляду на зазначене Верховний Суд дійшов висновку про недопустимість надання зворотної сили положенням Кодексу ГТС, які набрали чинності з 28.04.2017, а також про відсутність правових підстав для коригування обсягу небалансу замовника (подібну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/1580/18, від 31.07.2019 у справі № 917/744/18). 

Аналогічний висновок наведений у листі від 27.06.2017 № 7044/16.3.2/7-17 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому роз`яснено операторам газорозподільних систем, що чинними нормативно-правовими актами не передбачено здійснення операторами ГТС коригування небалансу замовників послуг транспортування попередніх періодів, по яких оператор ГТС вже здійснив балансування. Надання оператором ГТС замовникам послуг транспортування коригуючих актів суперечить положенням розділу ХІV Кодексу ГТС.

Отже, суди правомірно зазначили, що право на здійснення алокації у позивача виникло з 27.04.2017 та за період після 27.04.2017, у період до 27.04.2017 позивач не мав правових підстав для її здійснення в силу закону.

5.14.  Колегія суддів також не може взяти до уваги наведені у касаційній скарзі АТ "Укртрансгаз" посилання на положення статей  4, 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", статей 50,  192 Податкового кодексу України  щодо наділення позивача правом коригування вартості попередньо наданих послуг, оскільки між сторонами виникли господарські правовідносини, натомість з огляду на вимоги частини 1  статті 4 Господарського кодексу України  фінансові (в тому числі податкові) відносини за участі суб`єктів господарювання, що виникають у процесі формування та контролю виконання бюджетів усіх рівнів, не є предметом регулювання Господарського кодексу України.

5.15. Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції незаконно зазначив у своєму рішенні про застосування позовної давності за вимогою про стягнення оплати за послуги балансування обсягів природного газу за січень 2016 року, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що суд відмовив у задоволенні позовних вимог через необґрунтованість позовних вимог, тому не застосовував позовну давність та наслідки її спливу.

5.16. Отже, ураховуючи положення чинного законодавства та обставини, установлені судами попередніх інстанцій, колегія суддів погоджується з їх висновком про відсутність підстав для задоволення позову.

5.17. Аргументи, викладені у касаційній скарзі, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції і постанови апеляційного господарського суду, оскільки вони спростовуються викладеними обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права та зводяться до переоцінки встановлених судами обставин. Водночас оцінка доводів, наведених у касаційній скарзі, спрямованих на заперечення встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи та переоцінку доказів у ній, не належить до повноважень суду касаційної інстанції, який відповідно до частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України ( тут і далі - у редакції Закону, чинній до 08.02.2020) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. У частині 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.3. За змістом пункту 1 частини 1    статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.4. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що оскаржені судові рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

6.6. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послалися суди першої та апеляційної інстанцій, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржених судових рішень у справі немає.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 і рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 у справі  №  910/2663/19 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          Т. Б. Дроботова  

                                                                                                                   І. С. Міщенко