ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 824/137/2019
провадження № 61-20444ав19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,
секретар судового засідання - Комендат М. Р., 
 
учасники справи:
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ-Груп Експорт»,
боржник - Акціонерне товариство «Дніпроважмаш»,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду у місті Києві у режимі відеоконференції з Центральним апеляційним господарським судом апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року, постановлену у складі судді Стрижеуса А. М., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-Груп Експорт» про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року у справі № 38/2019 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-Груп Експорт» до Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» про стягнення попередньої оплати за непоставлений товар, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви і її обґрунтування 
У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ-Груп Експорт» (далі - ТОВ «АВ-Груп Експорт») звернулося до Київського апеляційного суду як до суду першої інстанції із заявою про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року у справі № 38/2019 за позовом ТОВ «АВ-Груп Експорт» до Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» (далі - АТ «Дніпроважмаш») про стягнення попередньої оплати за непоставлений товар.
В обґрунтування заяви зазначило, що у зв`язку з невиконанням АТ «Дніпроважмаш» договору № 505/17/08 від 17 серпня 2015 року, який містить арбітражне застереження, рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року стягнено з цього товариства на користь ТОВ «АВ-Груп Експорт» попередню оплату за непоставлений товар у сумі 103 200 доларів США і витрати зі сплати арбітражного збору у сумі 6 296 доларів США, всього стягнено 109 496 доларів США.
Вказане рішення набрало чинності з дати прийняття, є остаточним і підлягає виконанню, проте боржник заборгованість у добровільному порядку не погасив.
За таких обставин ТОВ «АВ-Груп Експорт» просило надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року, а також видати виконавчий лист на його примусове виконання. 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і мотиви його прийняття 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року, постановленою ним як судом першої інстанції, заяву ТОВ «АВ-Груп Експорт» задоволено.
Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року у справі № 38/2019 за позовом ТОВ «АВ-Груп Експорт» до АТ «Дніпроважмаш» про стягнення попередньої оплати за непоставлений товар.
Ухвалено видати виконавчий лист про стягнення з АТ  «Дніпроважмаш» на користь ТОВ «АВ-Груп Експорт» попередньої оплати за непоставлений товар у сумі 103 200 доларів США і витрат зі сплати арбітражного збору у сумі 6 296 доларів США, всього 109 496 доларів США.
Стягнено з АТ «Дніпроважмаш» на користь ТОВ «АВ-Груп Експорт» 960,50 гривень судового збору.
Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що сторонами укладена арбітражна угода, спір підвідомчий арбітражному суду, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року набрало чинності та є обов`язковим до виконання і підстав для відмови у наданні дозволу на його виконання не встановлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала 
У листопаді 2019 року АТ «Дніпроважмаш» звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року змінити і зменшити загальну суму заборгованості, на стягнення якої видається виконавчий лист, до 77 203,18 доларів США.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неврахування судом того, що у серпні 2019 року АТ «Дніпроважмаш» і ТОВ «АВ-Груп Експорт» провело залік зустрічних однорідних вимог на суму 32 292,82 доларів США. Листом від 21 серпня 2019 року ТОВ «АВ-Груп Експорт» підтвердило згоду на такий залік і визнало, що загальна заборгованість, стягнена рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року, зменшилася до77 203,18 доларів США.
На думку заявника, помилковим є висновок суду про неможливість зміни суми заборгованості, стягненої арбітражним рішенням, при наданні дозволу на його виконання, оскільки цей висновок суперечить частині третій статті 479 ЦПК України, згідно з якою у разі, якщо рішення міжнародного комерційного арбітражу вже виконувалося раніше, суд визначає, в якій частині або з якого часу воно підлягає виконанню.
Позиція інших учасників справи
У серпні 2019 року ТОВ «АВ-Груп Експорт» направило відзив на апеляційну скаргу, у якому послалося на безпідставність її доводів. Вважає правильними висновки суду першої інстанції про неможливість зміни змісту рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року при вирішенні питання про надання дозволу на його виконання. На думку товариства, підстав для застосування частини третьої статті 479 ЦПК України у цій справі немає, так як зарахування зустрічних вимог відбулося на виконання іншого рішення - рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 грудня 2016 року, а рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року не виконувалося ні повністю, ні частково.
Провадження у суді апеляційної інстанції 
Відповідно до частини третьої статті 23 ЦПК України справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу, якщо його місце на території України, розглядаються апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу.
У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України встановлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду. 
Представник АТ «Дніпроважмаш» - адвокат Різник С. Г., приймаючи участь у судовому засіданні у режимівідеоконференції з Центральним апеляційним господарським судом, вимоги апеляційної скарги підтримав із викладених у ній підстав і просив її задовольнити. Зазначив, що на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали АТ «Дніпроважмаш» і ТОВ «АВ-Груп Експорт» уже проведено залік зустрічних однорідних вимог на суму 32 292,82 доларів США, у зв`язку з чим стягнена рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року заборгованість зменшилася до 77 203,18 доларів США. Вказану суму товариство на час перегляду справи добровільно виплатило і наразі заборгованість за даним рішенням узагалі відсутня. 
Представник ТОВ «АВ-Груп Експорт» - адвокат Герман М. М., приймаючи участь у судовому засіданні у режимівідеоконференції з Центральним апеляційним господарським судом, у судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечувала і просила відмовити у її задоволенні. Зазначила, що виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу здійснюється за визначеною міжнародними домовленостями України і Киргизької Республіки процедурою, а саме шляхом визнання такого рішення на території відповідної країни і надання дозволу на його виконання, тому проведення заліку зустрічних однорідних вимог поза процедурою не є виконанням рішення у розумінні частини третьої статті 479 ЦПК України.
Також представник не заперечила, що ТОВ «АВ-Груп Експорт» направляло АТ «Дніпроважмаш» лист про підтвердження заліку зустрічних однорідних вимог на суму 32 292,82 доларів США і на день постановлення судом першої інстанції ухвали про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року стягнена цим рішенням заборгованість зменшилася до 77 203,18 доларів США.
Позиція суду апеляційної інстанції, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) у відзиві на неї (стаття 367 ЦПК України) .
Заслухавши доповідь судді-доповідача і пояснення представників стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що в укладеному АТ «Дніпроважмаш» і ТОВ «АВ-Груп Експорт» договорі № 505/17/08 від 17 серпня 2015 року міститься арбітражне застереження, згідно з яким спори щодо виконання цього договору передаються на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.
У зв`язку з невиконанням АТ «Дніпроважмаш» договірних зобов`язань рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року у справі № 38/2019 стягнено з АТ «Дніпроважмаш» на користь ТОВ «АВ-Груп Експорт» попередню оплату за непоставлений товар у сумі 103 200 доларів США і витрати зі сплати арбітражного збору у сумі 6 296 доларів США, всього стягнено 109 496 доларів США. Вказане рішення набрало чинності, є остаточним і підлягає негайному виконанню.
Під наданням дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду розуміється процедура застосування засобів його примусового виконання в порядку, встановленомуЦПК України.
Порядок розгляду і вирішення клопотання про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначений главою 3 розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу».
Надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими статтею 482 ЦПК України.
За результатами розгляду заяви про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення (стаття 479 ЦПК України).
Підстави для відмови у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу зазначені у статті 478 ЦПК України. 
Так, суд відмовляє у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу: 
1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: 
а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або
б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або
в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або
г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або
ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або
2) якщо суд визнає, що:
а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або
б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.
 
Врахувавши наявність між сторонами дійсної арбітражної угоди, оскільки рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року набрало чинності та підлягає виконанню і визначені цивільним процесуальним законодавством підстави для відмови у наданні дозволу на його виконання відсутні, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «АВ-Груп Експорт».
Разом з тим, визначаючи суму, на стягнення якої видається виконавчий лист, суд не звернув уваги на подані АТ «Дніпроважмаш» докази проведення із ТОВ «АВ-Груп Експорт» заліку зустрічних однорідних вимог на суму 32 292,82 доларів США.
Так, 5 серпня 2019 року АТ «Дніпроважмаш» звернулося до ТОВ «АВ-Груп Експорт» із заявою, в якій повідомило, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 грудня 2016 року у справі № 226у/2016 стягнено з АТ «Дніпроважмаш» на користь ТОВ «АВ-Груп Експорт» 144 662,73 доларів США, а з ТОВ «АВ-Груп Експорт» на користь АТ «Дніпроважмаш» за зустрічним позовом - 32 292,82 доларів США. АТ «Дніпроважмаш» виконало зазначене рішення повністю, проте ТОВ «АВ-Груп Експорт» борг не погасило і має заборгованість перед АТ «Дніпроважмаш» у сумі 32 292,82 доларів США. Одночасно рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року у справі № 38/2019 стягнено з АТ «Дніпроважмаш» на користь ТОВ «АВ-Груп Експорт» 103 200 доларів США. За таких обставин АТ «Дніпроважмаш» заявило про залік зустрічних однорідних вимог на суму 32 292,82 доларів США, що свідчить про зменшення заборгованості перед ТОВ «АВ-Груп Експорт» до 77 203,18 доларів США. 
Листом від 21 серпня 2019 року ТОВ «АВ-Груп Експорт» повідомило, що не заперечує проти заліку зустрічних однорідних вимог на суму 32 292,82 доларів США, які стягнені рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 грудня 2016 року у справі № 226у/2016 і товариством не сплачені, визнає зменшення залишку заборгованості у справі № 38/2019 до 77 203,18 доларів США і просить погодити строки її погашення.
Частиною третьою статті 479 ЦПК України встановлено, що у разі, якщо рішення міжнародного комерційного арбітражу вже виконувалося раніше, суд визначає, в якій частині або з якого часу воно підлягає виконанню.
Тобто чинне цивільне процесуальне законодавство передбачає визначення судом, який розглядає заяву про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду, залишку суми, що підлягає стягненню, у разі часткового виконання такого рішення. 
Суд першої інстанції, розглядаючи заяву ТОВ «АВ-Груп Експорт», на зміст частини третьої статті 479 ЦПК України уваги не звернув і помилково не врахував суму зарахованих зустрічних однорідних вимог, пославшись на відсутність повноважень щодо зміни змісту резолютивної частини рішення та суми стягнення при вирішенні питання про визнання та примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду.
Оскільки заборгованість, стягнена рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року, частково погашена шляхом заліку зустрічних однорідних вимог у сумі  32 292,82 доларів США, згідно з частиною третьою статті 479 ЦПК України загальна сума, на стягнення якої видається виконавчий лист, підлягає відповідному зменшенню. 
Суд відхиляє доводи ТОВ «АВ-Груп Експорт», викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що залік зустрічних однорідних вимог відбувся на виконання іншого рішення - рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 грудня 2016 року, а рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року не виконувалося. 
З листа ТОВ «АВ-Груп Експорт» від 21 серпня 2019 року, направлення якого стягувач не заперечив і зміст якого не спростував, вбачається, що дане товариство визнало наявність у нього заборгованості перед АТ «Дніпроважмаш» за рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 грудня 2016 року на суму 32 292,82 доларів США і не заперечувало проти проведення заліку зустрічних однорідних вимог шляхом зарахування вказаної суми на погашення боргу за рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року. Також ТОВ «АВ-Груп Експорт» визнало, що внаслідок проведення заліку зустрічних однорідних вимог загальний борг за рішенням у справі № 38/2019 зменшився до 77 203,18 доларів США. 
Таким чином, зміст листа від 21 серпня 2019 року повністю спростовує доводи відзиву про те, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року у справі № 38/2019 не виконувалося, а залік зустрічних однорідних вимог відбувся на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 грудня 2016 року.
Стаття 376 ЦПК України визначає, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Оскільки суд першої інстанції не з`ясував дійсний залишок заборгованості за рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року і не застосував до спірних правовідносин частину третю статті 479 ЦПК України, що призвело до помилкових висновків щодо видачі виконавчого листа на стягнення заборгованості на загальну суму 109 496 доларів США, Верховний Суд відповідно до статті 376 ЦПК України змінює ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року і зменшує загальний розмір заборгованості, на стягнення якої виданий виконавчий лист, до 77 203,18 доларів США.
Керуючись статтями 24, 351, 368, 376, 381-384, 474-479 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року змінити, зазначивши про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-Груп Експорт» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2019 року та зменшивши суму, стягнену на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ-Груп Експорт» за виданим виконавчим листом, зі 103 200 доларів США до 77 203,18 доларів США.
У іншій частині ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.
Повна постанова виготовлена 19 червня 2020 року.
Судді:    	С. О. Карпенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов