Справа № 991/5086/20
Провадження1-кс/991/5240/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2020 року                                                                         м.Київ 

       Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у нерозгляді клопотання про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 р.,
В С Т А Н О В И В :
       До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у нерозгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 за № 20200611/1 від 11.06.2020 р. про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 р., досудове розслідування в якому здійснюється, зокрема, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якій просить скаргу задовольнити та зобов`язати Генерального прокурора ОСОБА_5 розглянути відповідно до положень ст. 220 КПК України вищезазначене клопотання.
       Скарга обґрунтована тим, що 11 червня 2020 року до Генерального прокурора ОСОБА_5 було подано клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , № 20200611/1 від 11.06.2020 р. про зміну групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 р., досудове розслідування в якому здійснюється, зокрема, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, однак всупереч положенням ст. 220 КПК України станом на 19.06.2020 р. клопотання не розглянуто, відповідь на зазначене клопотання заявнику не надходила.
Захисник підозрюваної ОСОБА_4 , - ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи скарги підтримав та просив задовольнити скаргу в повному обсязі.
Особа, бездіяльність якої оскаржується, була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання, однак до суду не з`явилася, причини неявки суду невідомі. 
Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.
Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами скарги, заслухавши пояснення заявника. дійшов наступних висновків.
Статтею 303 КПК встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. 
Під час судового розгляду встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури – процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
12 червня 2020 р. до Офісу Генерального прокурора на ім`я Генерального прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , № 20200611/1 від 11.06.2020 р. про зміну групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 р., що було зареєстровано під вх. № 109451-20 від 12.06.2020 р., про що свідчить наявна на клопотанні відмітка НАБУ про його отримання.
Враховуючи те, що Генеральним прокурором ОСОБА_5 не розглянуто вищезазначене клопотання в порядку та у встановлені статтею 220 КПК України строки, не винесено вмотивованої постанови, заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_5 , в якій, зокрема, зазначає, що повноваження здійснити процесуальні дії, про які йде мова у зазначеному клопотанні, має саме Генеральний прокурор, оскільки, серед іншого, саме він визначав теперішній склад групи прокурів відповідно до постанови про зміну групи прокурів від 30.04.2020 р. 
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Згідно ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до положень ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Враховуючи те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 здійснюється за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за змістом ч.1 ст.42, ч. 4 ст. 46, ст. 220 КПК України адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , має право звертатися з клопотаннями в даному кримінальному провадженні в порядку статті 220 КПК України.
Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК України).
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).
Відповідно до положень ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Статтею 37 КПК України визначається порядок призначення та заміни прокурора, а саме: (1) прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів; (2) прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті; (3) якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Слідчим суддею встановлено, що зміст клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , № 20200611/1 від 11.06.2020 р. про зміну групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 р. відповідно до постанови Генерального прокурора від 30.04.2020 р., яке заявник просить зобов`язати Генерального прокурора ОСОБА_5 розглянути відповідно до положень ст. 220 КПК України, фактично зводиться не до зазначення фактів на підтвердження неефективного здійснення такими прокурорами нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 р., їх обґрунтування, а до вираження недовіри заявника до дій прокурорів під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, обґрунтовуючи наступним: 1) прокурорами сфальсифіковано докази з метою підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 ; 2) прокурорами використано недостовірні докази на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 ; 3) вбачається упередженість прокурорів які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 р.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , № 20200611/1 від 11.06.2020 р. про зміну групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 р., не є клопотанням про вчинення прокурором процесуальної дії в рамках даного кримінального провадження, а фактично є заявою про відвід прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 р., яка подана прокурору вищого рівня на підставі існування обставин, які викликають у заявника обґрунтовані сумніви в упередженості відповідних прокурорів під час здійснення ними своїх повноважень у даному кримінальному провадженні.
Натомість, згідно положень ст. 81 КПК України щодо порядку вирішення питання про відвід у кримінальному провадження, відвід прокурора/прокурорів, що здійснює/здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, що свідчить про відсутність у прокурора вищого рівня відповідних повноважень.
Крім того, слідчим суддею під час розгляду скарги не встановлено, а заявником в свою чергу не доведено, наявність обставин, передбачених ст.37 КПК України з урахуванням ч 4-5 ст.36, ч.3 ст 313, ч. 2 ст.341 цього Кодексу, які б свідчили про наявність підстав для здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні №52017000000000361 від 01.06.2017 р. іншими прокурорами аніж тими, які визначені у постанові Генерального прокурора від 30.04.2020 р.
З урахуванням зазначених обставин, враховуючи положення статті 220 КПК України, оскільки встановлено, що клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , № 20200611/1 від 11.06.2020 р. про зміну групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52017000000000361 від 01.06.2017 р., не є клопотанням про вчинення прокурором процесуальної дії в рамках даного кримінального провадження, а є фактично заявленим відводом прокурорів у непроцесуальний спосіб, то відповідно у особи, на ім`я якої подано таке клопотання, - Генерального прокурора ОСОБА_5 , не виникло обов`язку розглянути подане скаржником клопотання у строк не більше трьох днів та повідомити заявника про результати його розгляду в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави вважати, що Генеральним прокурором ОСОБА_5 вчинено бездіяльність, яка підпадає під ознаки п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.
Відтак, скарга адвоката ОСОБА_3 задоволенню не підлягає. 
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволені скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                                                  ОСОБА_1