ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 161/6820/17
адміністративне провадження № К/9901/17123/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 161/6820/17
за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року (суд у складі головуючого судді Ковтуненко В.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року (суд у складі колегії: головуючого судді - Макарика В.Я., суддів: Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради в якому просив:
1.1. скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 378 від 24 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності;
2. В обґрунтування позову зазначав, що металевий гараж встановлено ще 16 жовтня 2001 року по погодженню з керівником ЖКП № 6, який є представником Луцької міської Ради. Гараж встановлений не на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , а на частині земельної ділянки площею 20 метрів квадратних, що розташована по АДРЕСА_2 , де прибудинкова територія відсутня.
Також позивачем зазначено, що оскільки з моменту установки гаража минуло більше 15 років та за цей час його ніхто не притягав до відповідальності, відповідачем порушені строки накладення адміністративного стягнення, передбачені частиною першою статті 38 КУпАП.
В протоколі та оскаржуваній постанові не вказано місце скоєння правопорушення. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.
4. Рішення судів мотивовані тим, що про самовільне встановлення позивачем металевого гаража на прибудинковій території біля будинку АДРЕСА_1 , відповідачу стало відомо 27 березня 2017 року про що складено протокол про адміністративне правопорушення, який прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства так само як і оскаржувана постанова.
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року виправлено описку в ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року в справі № 161/6820/17, а саме невірно зазначену дату прийнятого рішення "17 листопада 2017 року" виправлено на "16 листопада 2017 року".
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти рішення яким задовольнити позовні вимоги.
6. Касаційна скарга аргументована тим, що в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП, водночас, судами попередніх інстанцій не надано правову оцінку доводам позивача, викладеним у позовній заяві та прийняті рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року у справі № 161/6820/17.
06 лютого 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.
На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 14.06.2019 № 746/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
8. Верховний Суд ухвалою від 07 липня 2020 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу.
9. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не надавав.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10. 27 березня 2017 року інспектор департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Товстенюк Р.Ю. склав протокол про адміністративне правопорушення серії № 590-17 про порушення ОСОБА_1 статті 152 КУпАП та п.п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою міста Луцька» від 29 липня 2009 року № 44/2, яким зафіксовано факт самовільного встановлення позивачем тимчасової споруди (металевого гаража) навпроти будинку по АДРЕСА_1 .
Позивачу були роз`яснені його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що зроблено відмітку.
Про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлено, що підтверджується його розпискою, долученою до матеріалів справи.
За наслідками розгляду вказаного протоколу Комісією на засіданні 24 квітня 2017 року винесено постанову № 378, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
14. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
15. 8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
16. За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
17. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
18. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла наступних висновків.
19. Відповідно до частини другої статті 6 КУпАП органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, забезпечуючи відповідно до Конституції України додержання законів, охорону державного і громадського порядку, прав громадян, координують на своїй території роботу всіх державних і громадських органів по запобіганню адміністративним правопорушенням, керують діяльністю, адміністративних комісій та інших підзвітних їм органів, покликаних вести боротьбу з адміністративними правопорушеннями.
Справи про адміністративні правопорушення відповідно до пункту 1 частини першої статті 213 КУпАП розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.
Згідно зі статтею 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частина перша статті 218 КУпАП передбачає, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 152 цього Кодексу.
Отже, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі щодо накладення адміністративного стягнення за порушення правил благоустрою територій населених пунктів.
Відповідно до частини другої статті 5 КУпАП сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.
20. З метою створення сприятливих умов життєдіяльності, дотримання загальнообов`язкових норм громадського порядку, здійснення благоустрою, належного утримання та раціонального використання територій міста Луцька, організації упорядкування, охорони об`єктів благоустрою міста, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких настає відповідальність, передбачена законодавством України, Луцькою міською радою рішенням від 29 липня 2009 року № 44/2 затверджені Правила благоустрою м. Луцька, які встановлюють та регулюють права і обов`язки учасників правовідносин у галузі благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті.
Дія цих Правил поширюється на підприємства, установи, організації незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють свою діяльність без створення юридичної особи, громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.
Правила містять загальнообов`язкові на території міста норми, за порушення яких передбачена відповідальність згідно з КУпАП і обов`язкові до виконання усіма юридичними та фізичними особами на території міста.
Згідно з пунктом 2.5.5.1.13 цих Правил забороняється самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми.
Тимчасовий (металевий) гараж - це тимчасова споруда для зберігання транспортних засобів з відповідним терміном експлуатації без улаштування фундаменту.
Таким чином, металевий гараж підпадає під визначення конструкцій, які забороняється самовільно встановлювати.
21. Як встановлено судами попередніх інстанцій, факт самовільного встановлення тимчасової споруди (металевого гаражу) навпроти будинку по АДРЕСА_1 без відповідних дозвільних документів підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 27 березня 2017 року, в якому ОСОБА_1 розписався особисто.
Стаття 254 КУпАП передбачає, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з пунктом 2 статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: посадові особи, уповноважені на те, виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад.
Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 107-1 від 17 лютого 2016 року "Про уповноваження посадових осіб щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення" уповноважено департамент муніципальної поліції міської ради складати протоколи за статтею 152 КУпАП.
Як встановили суди, протокол про адміністративне правопорушення серії № 590-17 від 27 березня 2017 року складено інспектором Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Товстенюком Р.Ю., тобто уповноваженою особою.
22. Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що зазначені вимоги дотримані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 590-17 від 27 березня 2017 року, зокрема, позивачу були роз`яснені його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що зроблено відмітку. Крім того, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи 24 квітня 2017 року адміністративною комісією, що підтверджується розпискою, долученою до матеріалів справи.
23. Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, який має відповідати вимогам, передбаченим статті 256 КУпАП.
Судами встановлено, що відповідно до «Правил благоустрою м. Луцька» від 29.07.2009 № 44/2 (далі - Правила) металевий гараж підпадає під визначення конструкції, які забороняється самовільно встановлювати.
Позивачем в касаційній скарзі зазначено, що ним було самовільно, без право встановлювального документа, але з відома керівника ЖКП № 6, зайнято частину земельної ділянки, шляхом установки металевого гаража. 
З наведеного вбачається, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивачем всупереч вимогам Правил самовільно встановлено тимчасову споруду (металевий гараж), тому спірна постанова Комісії від 24 квітня 2017 року № 378 є правомірною.
Стаття 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
24. У справі, що розглядається, правопорушення виявлено 27 березня 2017 року (таке є триваючим), а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності прийнято 24 квітня 2017 року, тому адміністративне стягнення накладено у строк, передбачений статтею 38 КУпАП.
З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що процедура та строки притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем дотримані, оскаржувана постанова прийнята повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, факт правопорушення доведено, розмір штрафу відповідає вимогам санкції  статті 152 КУпАП, тому відповідач - Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради діяла в межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені КУпАП.
Доводи касаційної скарги були предметом перевірки суду апеляційної інстанції і свого підтвердження не знайшли. До того ж доводи щодо помилковості висновків попередніх судів у цій справі фактично зводяться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів.
В аспекті наведеного слід також зазначити, що відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції чинній до 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
25. Зважаючи на вищезазначене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
26. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
27. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
28. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
29. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
2. Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                    Т.Г.Стрелець
Судді                                                                                                              С.Г. Стеценко
                                                                                                              Л.В. Тацій