П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2164/20	
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                     Турецької І.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до керівника Арбузинського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови від 14.04.2020,-

В С Т А Н О В И Л А :

05 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до керівника Арбузинського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якій просив:
витребувати з Арбузинського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанову від 14.04.2020 про накладення арешту на активи позивача та скасувати її як нікчемну;
звільнити позивача від сплати судового збору.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року залишено позовну заяву без руху, в тому числі у зв`язку із необхідністю зазначення РНОКПП позивача (за його наявності) або номеру і серії паспорта та ідентифікаційного коду відповідача; надання доказів щодо поважності пропуску строку звернення до суду, надання до суду документу про сплату судового збору, оскільки надані до суду докази щодо підстав звільнення від його сплати не є достатніми. Позивачу надано десятиденний строк на усунення недоліків.
Зазначену ухвалу ОСОБА_1 отримав 20.06.2020, а клопотання про усунення зазначених недоліків надійшло на адресу суду першої інстанції 25.06.2020. 
Разом з клопотанням надано позовну заяву із позовними вимогами у новій редакції щодо:
витребування з Арбузинського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанови від 14.04.2020 про накладення арешту на кредитні картки Приват Банку, якими користувався позивач та скасування її як нікчемну;
призначення за рахунок відповідача судово-медичної експертизи, яка належним чином зафіксує та встановить рівень погіршення здоров`я позивача із-за неправомірних, злочинних дій керівника Арбузинського РВ ДВС;
стягнення з відповідача на користь позивача 50    000,00 грн. моральної шкоди, заподіяної незаконними та протиправними діями.
Крім того, позивач просить звільнити його від сплати судового збору за подання даного позову та у випадку пропуску строку позовної давності поновити його. 
Обґрунтовуючи підстави поновлення строку звернення позивач послався на впровадження карантину на території України.
Крім того, позивачем заявлений відвід судді Мельнику О.М. від участі у розгляду даної справи.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року, враховуючи не усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі,  у відповідності до п. 1 ч.4 ст. 169 КАС України її повернуто.
При цьому суд першої інстанції виходив  з того, що позивачем недоліки позовної заяви усунуто лише в частині зазначення його ідентифікаційного номера та ідентифікаційного коду відповідача, проте, не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду та не надано відповідних доказів на їх підтвердження. Крім того, позивачем не надано документів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору. Щодо заявленого відводу суд з посиланням на ч. 3 ст. 39 КАС України зазначив про передчасність його заявлення до відкриття провадження у даній справі.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції  скасувати та прийняти нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції обмежено його доступ до правосуддя, оскільки строки звернення до суду в період карантину продовжено, а в частині звільнення від сплати судового збору позивачем надано довідку про відсутність у нього доходів за останні 6 місяців. Крім того, незважаючи на заявлений відвід суд першої інстанції виніс оскаржувану ухвалу.
Відповідно до ст.312 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
    За правилами частини першої    статті 171 КАС України    суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями    160,    161,    172    цього    Кодексу; належить позовну заяву розглядати    за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Приписами частин першої та другої    статті 123 КАС України    визначено, що    у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається        без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має        право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.    Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Форма та зміст позовної заяви закріплені у    статті 160 КАС України, а в    статті    161 КАС України    визначено документи, що додаються до позовної заяви.        
Відповідно до частин першої та другої    статті 169 КАС України    суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього    Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.    В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої    статті 169 КАС України    позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.
Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.
Судом першої інстанції в ухвалі без руху від 10.06.2020 визначено недоліки щодо необхідності зазначення РНОКПП позивача (за його наявності) або номер і серію паспорта та ідентифікаційний код відповідача, надання доказів щодо поважності пропуску строку звернення до суду, а також документу про сплату судового збору.
В оскаржуваній ухвалі від 30 червня 2020 року про повернення судом вірно зазначено, що позивач усунув недоліки в частині  зазначення свого ідентифікаційного номеру та ідентифікаційного коду відповідача.
Матеріалами справи підтверджується, що 25 червня 2018 року до суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 , де, крім іншого, заявлено відвід судді Миколаївського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 з підстав упередженості та необ`єктивності відносно позивача (а.с. 20-21).
Відповідно до ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Зазначена норма чітко визначає проміжок часу та стадії розгляду справи, протягом яких її учасники можуть заявити відвід судді, а тому висновки суду щодо відсутності підстав для її розгляду є вірними, оскільки провадження у справі на момент подання відповідної заяви позивачем не відкрито.
Разом з тим, висновки суду щодо відсутності поважних причин пропуску строку звернення позивача до суду є помилковими.
Стаття 287 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;
Постановою Кабміну України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 до 03.04.2020 на всій території України установлено карантин;    постановою Кабміну України від 25.03.2020 №239 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України"    дію карантину продовжено до 24.04.2020;    постановою Кабміну України від 22.04.2020 №291 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України"    дію карантину продовжено до 11.05.2020; постановою Кабміну України від 04.05.2020 №343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» дію карантину продовжено до 22.05.2020.
Відповідно до постанови Кабміну України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі — COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі — регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 “Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061).
Постановою Кабміну України від 17.06.2020 №500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» дію карантину продовжено до 31.07.2020. 
Звернення позивача з даним позовом до суду в червні 2020 року при оскаржені постанови ДВС від 14.04.2020 здійснено в період дії карантину, що є загальновідомим фактом.
Відповідно до    Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)” №540-ІХ від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 доповнено розділ VI “Прикінцеві положення” КАС України      пунктом 3 такого змісту: 
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені    статтями 47,    79,    80,    114,    122,    162,    163,    164,    165,    169,    177,    193,    261,    295,    304,    309,    329,    338,    342,    363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
З урахуванням п. 3 Прикінцевих положень КАС України строк звернення з позовною заявою ОСОБА_1 не пропущено.
Відповідно до ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року
№ 731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до, зокрема,        пункту 3    розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"    № 540-IX    від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Враховуючи, що     Закон України № 731-IX опубліковано в газеті Голос України № 119-120 16 липня 2020 року, відповідно до ч.1 Прикінцевих та перехідних положень даного закону, датою набрання ним чинності є 17 липня 2020 року, а отже кінцевою датою щодо перебігу процесуальних строків продовжених на час дії карантину є 06.08.2020.
Судова колегія зазначає, що під час дії п. 3 розділ VI “Прикінцеві положення” КАС України, в редакції  Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року,  а також відповідно до положень   Закону України № 731-IX від18 червня 2020 року суду першої інстанції необхідно було надати позивачу строк щодо усунення недоліків позовної заяви без урахування строку карантину, але не пізніше 06.08.2020.
За таких умов законне право щодо повернення позовної заяви суд отримав 07.08.2020, що свідчить про передчасність його дій щодо повернення позовної заяви.
Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
За правилами частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
Відповідно до положень частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Відповідно до положень частини другої статті 8 Закону України "Про судовий збір"  Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у    частині першій    цієї статті.
Наведений перелік умов, за яких суд може звільнити від сплати судового збору чи зменшити його розмір є вичерпним. Встановлюючи ці умови, законодавець у такий спосіб одночасно визначає, які причини можуть бути визнані судом поважними при вирішенні питань, пов`язаних із сплатою судового збору.
Враховуючи, що до суду апеляційної інстанції позивач надав довідку Южноукраїнського управління ГУ ДПС у Миколаївській області від 06.07.2020, що за період з 01.07.2019 по 30.06.2020 відсутня інформація про доходи фізичної особи ОСОБА_1 в центральній базі даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України, належним чином підтверджується підстава щодо звільнення його від сплати судового збору відповідно до п.1ч.1, ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».
Підсумовуючи вищевикладене судова колегія зазначає, що суд першої інстанції, встановивши, що станом на 30.06.2020 ОСОБА_1 не усунув недоліки позовної заяви, не врахував наведених вище норм та повернув його позовну заяву без надання останньому можливості усунути недоліки позовної заяви у строки, продовжені у зв`язку з введенням        на всій території України карантину.
За таких обставин, є передчасним висновок суду першої інстанції про повернення ОСОБА_1 позовної заяви у справі №400/2164/20.
Відповідно до вимог ч. 4    ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню до Миколаївського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження, з урахуванням приписів ст.ст.160, 161 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -  задовольнити.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року – скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

Суддя:                                                                                          І.О.Турецька