ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/963/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 вересня 2020 року                                                                                            м. Київ

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого:                                                  Бєлової Л.В.
суддів:                                                                                           Сорочка Є.О.,
                                                               Степанюка А.Г.   

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Черкаський професійний ліцей»  на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Державного навчального закладу «Черкаський професійний ліцей» про застосування заходів реагування, - 

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року позивач, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (далі - У ДСНС у Черкаській області), звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:
- застосувати заходи реагування у вигляді повної зупинки експлуатації державного навчального закладу   «Черкаський професійний ліцей», шляхом знеструмлення електроживлення та припинення експлуатації об`єктів, розташованих за адресами: місто Черкаси, вул. О.Панченка, 13, 15, 13/2 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи. 
Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги апелянт наполягає, що відповідачем була усунена частина недоліків, виявлених при здійсненні позапланової перевірки, при цьому, відповідач є неприбутковою організацією, а застосування до ДНЗ   «Черкаський професійний ліцей» заходів реагування є порушенням права на освіту згідно статті 53 Конституції України. 
Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Управління ДСНС України у Черкаській області від 11.12.2019 №234, 20 грудня 2019 року посадовою особою позивача проведено позапланову перевірку державного навчального закладу «Черкаський професійний ліцей», результати якої оформлені актом № 778. 
Перевіркою виявлені порушення державним навчальним закладом «Черкаський професійний ліцей» за адресою: 18034, м. Черкаси, вул. О.Панченка, 13, 15, 13/2 вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту:
Вул. Олексія Панченка, 13
1) приміщення не обладнані системою протипожежного захисту (автоматичною системою пожежної сигналізації);
2) приміщення не обладнано системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей 2-го типу;
3) приямки віконних прорізів підвальних і цокольних поверхів треба регулярно очищати від горючих матеріалів. Не допускається їх захаращувати або закладати віконні прорізи;
4) відсутній акт проведення схованих робіт на прокладання електропроводки за підвісними стелями;
5) допускається встановлення глухих ґрат на вікнах;
6) вогнегасники не вивішені в легкодоступних місцях на висоті 1,5 метра від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника;
7) евакуаційні виходи не позначені світловими покажчиками «ВИХІД»;
8) допускається застосування опорядження (облицювання) стін 1-го поверху з матеріалів з вищою пожежною небезпекою ніж Г2, В2, Д2, Т2;
9) з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів мають здійснюватися за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
10) не забезпечено всіх працівників засобами індивідуального захисту, органів дихання у разі застосування ядерної зброї та інших видів зброї масового знищення проти України в умовах воєнного стану з розрахунку 1 фільтрувальний протигаз та 1 респіратор на одну особу та додатково два відсотки загальної кількості працюючого персоналу відповідно до п. 2 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю» від 19.08.2002 року № 1200 (ПКМУ №1200);
11) не забезпечено всіх працівників засобами індивідуального захисту, а саме промисловими засобами захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин у разі виникнення надзвичайних ситуацій в умовах мирного стану на хімічно небезпечних об`єктах (з розрахунку 1 протигаз (засіб індивідуального захисту) на одну особу та додатково два відсотки загальної кількості працюючого персоналу) відповідно до п. 2 ПКМУ №1200;
Вул. Олексія Панченка, 15
12) приміщення не обладнані системою протипожежного захисту (автоматичною системою пожежної сигналізації);
13) приміщення не обладнано системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей 2-го типу;
14) допускається встановлення глухих ґрат на вікнах;
15) евакуаційні виходи не позначені світловими покажчиками «ВИХІД»;
16) в підвалі з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів мають здійснюватися за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
17) пожежні крани недоукомплектовані пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом згідно норм належності;
18) приміщення електрощитової не відокремлене протипожежними дверима;
19) не забезпечено всіх працівників засобами індивідуального захисту, органів дихання у разі застосування ядерної зброї та інших видів зброї масового знищення проти України в умовах воєнного стану з розрахунку 1 фільтрувальний протигаз та 1 респіратор на одну особу та додатково два відсотки загальної кількості працюючого персоналу відповідно до п. 2 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю» від 19.08.2002 року № 1200 (ПКМУ №1200);
20) не забезпечено всіх працівників засобами індивідуального захисту, а саме промисловими засобами захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин у разі виникнення надзвичайних ситуацій в умовах мирного стану на хімічно небезпечних об`єктах (з розрахунку 1 протигаз (засіб індивідуального захисту) на одну особу та додатково два відсотки загальної кількості працюючого персоналу) відповідно до п. 2 ПКМУ №1200.
Враховуючи те, що під час проведення перевірки було виявлено ряд порушень правил пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, які зазначені в Акті перевірки, керуючись ст. 68 Кодексу цивільного захисту України У ДСНС України у Черкаській області звернулось з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що встановлені обставини свідчать про виконання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки та приписів контролюючого органу, у зв`язку із чим підстави для застосування заходів реагування відсутні. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірні правовідносини врегульовані  Кодексом цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 р. № 5403-VI, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 р. № 877-V. 
Згідно  статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять, зокрема, органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду.
Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженим  Указом Президента України від 16.01.2013 № 20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України.
ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).
До основних завдань ДСНС України віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.
Відповідно до  статті 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Пунктом 12 частини 1  статті 67 Кодексу цивільного захисту України  визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки віднесено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
В силу частини 2  статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до п.1 ч. 1  ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Відповідно до ч. 5    ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Враховуючи норми законодавства та наявні у справі докази, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган при проведенні позапланової перевірки та складанні за її наслідками розпорядчих документів, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Статтею 3 Конституції України    визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Обов`язок держави - захищати життя людини (стаття 27 Конституції України).
Визначення небезпечного чинника міститься у пункті 26  Кодексу цивільного захисту України та означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховоного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/4267/16.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність на даному об`єкті сукупної кількості порушень, що прямо створюють загрозу виникнення загорання не дадуть можливості вчасно та якісно ліквідувати пожежу, а також ненадійність будівельних конструкцій у пожежобезпечному відношенні вказує на пряму загрозу життю та здоров`ю людей, що перебувають у даних будівлях.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, відповідач надає підтвердження щодо усунення деяких порушень, виявлених У ДСНС в Черкаській області та зафіксованих у відповідному акті, а саме:
-          Пунктів 2, 7 опису виявлених порушень в акті від 20.12.2019 № 778 (приміщення обладнано системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей 2-го типу; евакуаційні виходи позначені світловими покажчиками «ВИХІД»);
          -          Пункту 3 Акту (приямки віконних прорізів підвальних і цокольних поверхів є очищеними, не є захаращеними);
          -          Пункту 5 Акту (апелянта вказує, що ґрати на вікнах гуртожитку знімаються)
В той же час, відповідно до п. 2.16 Розділу ІІІ Загальні вимоги пожежної безпеки до утримання територій, будинків, приміщень, споруд, евакуаційних шляхів і виходів Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року № 1417, у разі необхідності встановлення на вікнах приміщень, де перебувають люди, ґрат останні повинні розкриватися, розсуватися або зніматися. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті). Тобто, колегія суддів звертає увагу, що ґрати мають бути відчинені (зняті) при перебуванні в приміщеннях людей, доказів чого апелянтом надано не було. 
-          Пункту 6 Акту (вогнегасники вивішені в легкодоступних місцях на висоті 1,5 метра від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника)
          -          Пункту 8 Акту (знято облицювання зі стін).
04 вересня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов лист Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради за підписом директора департаменту С.Воронова, в якому останній також вказує, що ДНЗ «Черкаський професійний ліцей» із 20 пунктів виявлених недоліків самостійно усунуто 5 пунктів порушень. Для усунення інших виявлених недоліків необхідні кошти в сумі 1 млн. 250 тис.грн. Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради заплановано виділення необхідної суми для суненя виявлених недоліків при формуванні бюджету міста на 2021 рік. 
Однак, колегія суддів звертає увагу, що вказані твердження про планування виділення коштів не може свідчити про їх дійсне виділення, оскільки до вищевказаного листа Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради не було надано жодних належних доказів на підтвердження тих обставин, які були викладені у листі. 
Щодо тверджень апелянта про те, що ДНЗ «Черкаський професійний ліцей» не є суб`єктом господарювання, що виключає можливість застосування до відповідача заходів реагування до повного усунення порушень шляхом заборони експлуатації, колегія суддів вважає їх помилковими з огляду на наступне
Так, як вже було зазначено вище, відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене  Указом Президента України від 16 січня 2013 року № 20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.
Головне управління, згідно з покладеними на нього завданнями на відповідній території, здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб`єктами господарювання, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства; здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на ДСНС України Президентом України.
З матеріалів справи, вбачається, що відповідач є державним закладом, який здійснює відповідні види економічної діяльності за КВЕД (професійно-технічна освіта), зареєстрований як окрема юридична особа та є самостійним суб`єктом господарювання.
Крім того, згідно з положеннями  Кодексу цивільного захисту України  можливість застосування заходів реагування ставиться до об`єкта, який експлуатується з порушеннями норм пожежної і техногенної безпеки.
Відтак, перекладення відповідачем обов`язку дотримання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, та несення відповідальності за порушення у цій сфері, на власника чи балансоутримувача майна, є безпідставним.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 812/1262/18. 
При цьому, окремо слід зазначити, що відсутність бюджетних коштів та належного фінансування не звільняє відповідача від виконання ним імперативних норм протипожежного законодавства. Чинне законодавство не ставить в залежність необхідність в застосуванні заходів реагування від наявності чи відсутності бюджетних коштів (фінансової спроможності) відповідача. Сама по собі відсутність коштів на забезпечення протипожежної та техногенної безпеки, в тому числі й у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного асигнування не може бути підставою для відкладення вжиття заходів щодо усунення факторів небезпеки життю, здоров`ю громадян.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 26 березня 2020 року у справі № 520/6694/19, від 23 квітня 2020 року у справі № 812/1262/18.
Таким чином, станом на момент розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні належні докази усунення відповідачем принаймні більшої частини порушень. 
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що такі порушення як, зокрема, невиконання з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, відсутність системи протипожежного захисту (автоматичною системою пожежної сигналізації, незабезпечення всіх працівників засобами індивідуального захисту, відсутність пожежних кранів у належному стані можуть мати наслідком швидке розповсюдження пожежі, збільшення часу її виявлення, гасіння та оповіщення людей, що може не лише завдати значних матеріальних збитків, але й загрожує здоров`ю та життю людей. 
До того ж, важливим є те, що ДНЗ «Черкаський професійний ліцей» є закладом освіти, що передбачає постійне заходження в ньому великої кількості учнів, освітніх працівників, адміністрації.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність застосування заходів реагування, є обґрунтованим та відповідає обставинам справи. Так, існуючі у відповідача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, що зафіксовані в акті перевірки від № 778 від 20.12.2019 в їх сукупності кваліфікуються як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей.
За таких обставин, заборона експлуатації приміщень державного навчального закладу «Черкаський професійний ліцей» є пропорційною та повною мірою реагування з огляду на виявлені порушення, а відтак для збереження безпеки та здоров`я людей, відвідувачів, учнів, працівників закладу освіти, необхідно зупинити експлуатацію відповідного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті № 778 від 20.12.2019.
  Так, вирішуючи в судовому рішенні питання зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв тощо, суд, в першу чергу, з`ясовує чи є передбачені для цього  законом  підстави, а отже оцінює надані позивачем та відповідачем докази, встановлює на підставі них факти, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.
Таким чином, суд оцінює як акт позивача, що складений за результатами контрольного заходу і в якому зафіксовано відсутність або наявність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, так й інші докази, надані відповідачем, які, в свою чергу, підтверджують відсутність або усунення виявлених порушень - акти виконаних робіт на встановлення певного обладнання, на приведення споруд, обладнання до чинних вимог, правил, інструкцій тощо; первинні документи, що свідчать про купівлю необхідного обладнання; різного роду договори про надання певних послуг, наявність яких є обов`язковою, тощо.
Колегія суддів бере до уваги те, що відповідач не відмовляється від виправлення порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки та те, що ДНЗ «Черкаський професійний ліцей» було усунуто декілька з порушень, зафіксованих у акті перевірки № 778 від 20.12.2019. 
В той же час, усунення невеликої частини виявлених порушень не свідчить про відсутність загрози життю та здоров`ю людей та, як наслідок, відсутності підстав для застосування відповідних заходів реагування.
Колегія суддів наголошує, що більша частина порушень, які не є малозначними, а навпаки є такими, що наражають на суттєву небезпеку життя людей, так і не було усунуто, незважаючи на те, що відповідач мав достатній тривалий час після отримання акту планової перевірки № 778 від 20.12.2019 до розгляду справи у суді апеляційної інстанції. 
Так, кожне з порушень, що залишилися (зазначені вище), є небезпечним, створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а їх сукупність вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.
Щодо посилання апелянта на порушення права на освіту у разі застосування заходів реагування до приміщення ліцею, то колегія суддів вважає його необґрунтованим, оскільки дане право є неспіврозмірним із правом на життя та здоров`я, яке передбачене  статтею 27 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та загрозою яку створюють виявлені порушення.
Відповідно до першого речення  статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
При цьому, апеляційний суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Крім того, застосований до апелянта захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі освіти.
Оскільки на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, а ті порушення, які залишаються, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для застосування заходів реагування.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Державного навчального закладу «Черкаський професійний ліцей» про застосування заходів реагування.
Згідно з положеннями  ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Черкаський професійний ліцей»  на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року - залишити без задоволення. 
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст виготовлено 30.09.2020

Головуючий суддя                                                                                                                                              Л.В. Бєлова

Судді                                                                                                                                                                                          Є.О. Сорочко,

                                                                                                     А.Г. Степанюк