Номер провадження: 22-ц/813/6921/20 
Номер справи місцевого суду: 523/1381/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/1381/18
Провадження номер: 22-ц/813/6921/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи: 
    - позивач - ОСОБА_1 , 
    - відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Сувертак І.В. о 09 годині 05 хвилині 25 червня 2018 року, повний текст рішення складено 02 липня 2018 року,

встановив:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі – Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до – ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що вона знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 07.02.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області.
Від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.04.2008 року були стягнуті з відповідача на її користь аліменти на утримання обох дітей у розмірі – 700,00 грн., щомісяця, до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до – ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після цієї дати відповідач припинив постійне матеріальне утримання неповнолітнього сина.
Розмір аліментів, визначений вищевказаним рішенням суду, повинен бути збільшений у зв`язку із суттєвими змінами її матеріального становища, погіршення стану здоров`я сина. У теперішній час за станом здоров`я вона не працює, син хворіє, знаходиться на обліку в медичній установі.
Відповідач може сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі. Він офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, а тому зобов`язаний утримувати сина відповідно до прожиткового мінімуму на теперішній час (а. с. 1 – 1 зворотна сторона).
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2018 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.05.2018 року продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
25.06.2018 року до суду надійшла заява позивачки про підтримку позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки не повідомив. Відзив на позов, заяв та клопотань не надав. 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.06.2018 року вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Змінено розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.04.2008 року по справі № 2-2290/08, а саме з – 700,00 грн. до 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця. 
Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 07.02.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області.
ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син – ОСОБА_3 ..
22.04.2008 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.04.2008 року по справі № 2-2290/08 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_5 аліменти у розмірі – 700,00 грн., щомісяця, починаючи з 12.02.2008 року і до досягнення повноліття дитини, котра досягла на той момент повноліття.
З часу прийняття вищевказаного рішення суду про стягнення аліментів з відповідача (22.04.2008 року) істотно збільшився рівень споживчих цін, змінився розмір прожиткового мінімуму та матеріальний стан позивачки.
Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції вважав, що вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 є правомірними та підлягають частковому задоволенню – збільшенню аліментів з 700,00 грн. до 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця до повноліття сина, тобто до – ІНФОРМАЦІЯ_2 включно (а. с. 42 – 43). 
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права. 
Апелянт вказує на те, що він не був повідомлений належним чином про судове засідання. Суд направив копію ували, позовну заяву за адресою – АДРЕСА_1 . До вказаної адреси він жодного відношення не має, оскільки постійно проживає за адресою – АДРЕСА_2 . Вказана адреса добре була відома позивачці і була повідомлена суду. Таким чином, суд умисно не повідомив його про розгляд справи, грубо порушивши принцип змагальності сторін. Судом не встановлено жодної, передбаченої діючим законодавством підстави, для зміни розміру аліментів. Після продажу житлового будинку за адресою – АДРЕСА_3 усі кошти були передані позивачці на потреби дітей. Після досягнення дочкою повноліття він продовжує виконувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.04.2008 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Крім того, оплачує і додаткові необхідні для життя та розвитку дітей витрати. Вказані обставини не встановлювалися та не перевірялися судом. Запропонований розмір аліментів навпаки фактично призводить до їх зменшення. Він не має постійних доходів, що призведе до виникнення заборгованості по аліментам. Вказане суперечить інтересам дитини. Позивачка не надала суду доказів про те, що вона не працює. Надана нею медична документація не свідчить про те, що позивачка не може працевлаштуватися. Позивачка одночасно просить змінити спосіб стягнення аліментів та збільшити їх розмір. Будь-які підстави для зміни способу стягнення аліментів відсутні. У 2008 році він створив іншу сім`ю. Його дружина є пенсіонеркою, непрацездатна. Крім того, на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки-пенсіонери: – батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; - мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Матеріали справи містять відомості про те, що ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги. Правом надання відзиву не скористалася. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.09.2020 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Пунктом 1 ч. 4, п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів. 
Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 – 5 цієї частини. 
Дана справа за предметом позову (зміна розміру аліментів) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 
Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннямич. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції щодо необхідності зміни розміру аліментів. Вважає, що на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів суд вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищевказаного висновку про необхідність зміни розміру аліментів. Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України) та процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права.
На підставі наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 07.02.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області.
Від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.04.2008 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей -дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі – 700 грн. щомісяця, починаючи з 12.02.2008 року і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_4 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Як на час звернення з позовом до суду, так і на час ухвалення рішення судом першої інстанції доньки ОСОБА_4 досягла повноліття. 
Між сторонами виникли правовідносини щодо обов`язку матері, батька утримувати дитину та його виконання, зміни розміру аліментів.
За правилами, передбаченими ст. ст. 180 – 184, 192 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 
При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
    Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, маж право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зміни розміру аліментів, оскільки встановлений попереднім рішенням суду розмір аліментів на двох дітей у загальній сумі – 700,00 грн., а після досягнення повноліття старшою донькою вказаний розмір аліментів згідно ст. СК України повинен становити – 350,00 грн. є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку молодшого сина. 
Встановлено, що на час ухвалення рішення судом першої інстанції молодший син ОСОБА_5 досяг тринадцятирічного віку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року – 1 860 грн., з 1 липня – 1 944 грн., з 1 грудня – 2 027 грн. (У середньому за рік – 1 944 грн.).
Враховуючи взаємний обов`язок батьків утримувати дітей, вищевказаний встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів у твердій грошовій сумі на дитину (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), висновок суду про необхідність зміни розміру аліментів є вірним.
Щодо доводів апелянта про його несповіщення про розгляд справи.
За правилами, передбаченими п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 130, ч. 1 ст. 130 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку.
Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання. 
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Суд першої інстанції, виконуючи вимоги ч. 1 ст. 187 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, з`ясував зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 .. Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований з 10.10.2006 року за адресою – АДРЕСА_3 (а. с. 21 – 23). Судом першої інстанції неодноразово направлялася кореспонденція за наявними у справі адресами. Направлена судом першої інстанції за зареєстрованим місцем проживання відповідача кореспонденція повернулася до суду з приміткою пошти - «За вказаною адресою не проживає» (а. с. 30 – 31). Направлена судом кореспонденція за вказаною позивачкою адресою – АДРЕСА_1 , повернулася до суду з відміткою про отримання кореспонденції батьком відповідача (а. с. 38).
Таким чином, виходячи з положень вищевказаних норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що відповідач (апелянт) був належним чином сповіщений про розгляд справи. Надану апелянтом довідку ОСББ «ПРОВАНС» від 31.07.2019 року про те, що він проживає без реєстрації за адресою – АДРЕСА_2 колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до діючого законодавства місце проживання повинно бути зареєстровано. 
Доводи апелянта про те, що позивачка отримала гроші від продажу житлового будинку, він продовжує виконувати попереднє рішення суду про стягнення з нього аліментів, оплачує додаткові витрати, запропонований позивачкою новий розмір аліментів призведе до фактичного зменшення аліментів, відсутність передбачених законодавством підстав для зміни розміру аліментів, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з того, що будучи освідомленим про розгляд справи, відповідач-апелянт знехтував своїм правом з надання заперечень на позов, які могли бути враховані судом під час ухвалення рішення (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).
Доводи апелянта про те, що позивачка одночасно просить змінити спосіб стягнення аліментів та збільшити їх розмір відхиляються колегією суддів, оскільки спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду тільки за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). 
Доводи апелянта про те, що він створив сім`ю, на його утриманні знаходиться його жінка та батьки, спростовуються тим, що останні є пенсіонерами (а. с. 83 – 92).
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зміненого розміру аліментів. Вважає, що цих висновків суд дійшов з порушенням вищевказаних норм процесуального та матеріального права.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться одна неповнолітня дитина від шлюбу з відповідачем.
Виходячи з вищенаведеного, враховуючи досягнення одною дитиною повноліття, колегія суддів вважає, що необхідно змінити розмір аліментів, встановлений попереднім рішенням суду на двох дітей у загальній сумі – 700,00 грн., оскільки вказаний розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку молодшого сина, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі - ј частини від усіх видів заробітку батька щомісяця. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є доведеними частково, тільки щодо визначення зміненого розміру аліментів. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
За правилами ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Оскільки висновки суду першої інстанції щодо визначення зміненого розміру аліментів не відповідають обставинам справи, судом в цій частині порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення зміненого розміру аліментів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення зміненого розміру аліментів за вищевказаного обґрунтування.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  – задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 червня 2018 року - змінити.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

«Змінити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що стягуються з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2008 року по справі № 2-2290/08, а саме з – 700 (сімсот) грн. 00 коп. на - ј частину від усіх видів заробітку (доходу) батька щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, тобто до – ІНФОРМАЦІЯ_10 ».

В решті рішення – залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін 

Судді: О. В. Князюк 

О. М. Таварткіладзе