Справа № 758/16296/17 
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7378/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                               Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року, ухвалене у складі судді Васильченка О.В., у цивільній справі № 758/16296/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2017 року  ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину. Зазначала, що вона перебувала з ОСОБА_1   у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2008 року по 11 листопада 2016 року . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_3 . Вказує на те, що їх спільна дочка хворіє на хворобу судин голови та шиї, а тому потребує лікування та обстеження у невролога, гомеопата. Дитина навчається у 3-Б класі спеціалізованої школи - дитячий садок «Дивоцвіт», відвідує клуб танців, басейн, курси англійської мови та курси ментальної арифметики. У зв`язку з цим, у період з 2016 по 2019 роки, вона понесла додаткові витрати на спільну дитину сторін у сумі 57 177,92 грн. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дані витрати не надає. З урахуванням викладеного, ОСОБА_2  просила стягнути із ОСОБА_1  половину вартості додаткових витрат на дитину, понесених у період із 2016 по 2019 роки в розмірі 28 588,96 грн.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року задоволено частково позов ОСОБА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 18 656,48 грн.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 18 656,48 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову у повному обсязі. Зазначає, що, стягуючи частину коштів за навчання на курсах ментальної арифметики та курсах англійської мови, суд першої інстанції не врахував, що в прибуткові касові ордери та квитанції не доводять надання послуг з навчання на курсах ментальної арифметики та англійської мови. Крім того, у прибуткових касових ордерах відсутня інформація щодо наявності відповідної освіти та правових підстав надання зазначених послуг. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що витрати на оплату відвідування басейну, заняття тенісом, перебування у літньому таборі, на заняття танцями, заняття в художній школі підлягають стягненню як додаткові витрати, оскільки, зазначені витрати не є додатковими в розуміння ст. 185 СК України, так як ці витрати не відносяться до витрат, що викликані особливими обставинами та не стосуються розвитку здібностей дитини. Також, зазначає, що стягуючи частину коштів за медичні аналізи, за послуги психолога, за діагностику магнітно-резонансної томографії головного мозку та визнаючи їх додатковими витратами, судом не було враховано, що документи, надані позивачем на підтвердження вказаних витрат, не містять посилань на необхідність їх проведення. Також зазначає, що відповідно до умов договору від 28 червня 2018 року про надання послуг з організації і проведення навчальної програми «KidbiCamp» передбачено, що замовником за даним договором мають виступати обоє батьків, а не один з них.
12 травня 2020 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заперечує проти доводів відповідача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що понесені нею витрати на дитину було обумовлено розвитком її здібностей, потребами навчання дитини, піклуванням про здоров`я дитини та її вихованням.    
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 21 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за № 898.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась дочкака - ОСОБА_3 , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а. с. 3).
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 липня 2017 року з стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 3 900,00 грн. з індексацією відповідно до закону, починаючи з 22 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 
В продовж 2016-2019 років ОСОБА_2 було понесено додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В зв`язку з чим, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат а саме:
аналіз в лабораторії СІНЕВО на загальну суму 1 410,00 грн. (а.с. 28, 29);
діагностика магнітно-резонансної томографії головного мозку від 02 грудня 2016 року на суму 496,00 грн. (а.с. 30);
навчання на курсах ментальної арифметики на загальну суму 8 800,00 грн. за прибутковими касовими ордерами від 16.09.2017 року, від 30.09.2017 року, від 20.11.2017 року, від 09.12.2017 року, від 20.01.2018 року, від 10.02.2018 року, від 24.03.2018 року, від 07.04.2018 року (а.с. 20, 74, 96);
навчання на курсах англійської мови на загальну суму 12 250,00 грн. за квитанціями від 12.09.2017 року, від 28.09.2017 року, від 03.10.2017 року, від 31.10.2017 року, від 27.11.2017 року, від 27.12.2017 року, від 24.01.2018 року, від 05.03.2018 року, від 28.03.2018 року, від 06.05.2018 року (а.с. 21, 22, 75);
оплата відвідування басейну на суму 1 265,00 грн. (а.с. 24, 25, 26, 105);
заняття тенісом в спортивному клубі «Олімп» на суму 750,00 грн. (а.с. 107, 108);
перебування в таборі «Смайлик» Центру «Артльори» на суму 2 800,00 грн. в літку 2017 року (а.с. 27);
перебування в таборі «KIDBICamp» на суму 10 000,00 грн. в літку 2018 року (а.с. 100);
оплата послуг лікаря травматолога-ортопеда ТОВ «Медична клініка «ВІВА» на загальну суму 1350,00 грн.;
прийом у лікаря педіатра ТОВ «Дитяча клініка «МАЛІ» на суму 940,00 грн.;
аналіз на кір в ТОВ «Лабораторні тести» на суму 830,00 грн. (а.с. 110);
витрати на послуги стоматолога на загальну суму 5 070 грн.;
витрати на ліки на загальну суму 1 223,00 грн.;
витрати на купівлю канцелярських виробів для шкільних занять та секцій на загальну суму 3 181,97 грн. (а.с. 22);
витрати на фото послуги на загальну суму 4 500,00 грн. за договором від 15.09.2017 року (а.с. 16);
оплата за заняття танцями на загальну суму 600,00 грн. (а.с. 73);
заняття в художній школі на суму 520,00 грн. (а.с. 106, 107);
медичні аналізи на загальну суму 791,00 грн. (а.с. 23);
оплата послуг психолога на суму 400,00 грн. (а.с. 30).       
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову  ОСОБА_2 , оскільки вважав доведеною грошову суму у розмірі 37 312,95 грн. у якості додаткових витрат на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
При цьому, ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивачкою не підтверджено факт понесення таких додаткових витрат як: оплати курсів з англійської мови у розмірі 3 350,00 грн., витрат на танці в сумі 250,00 грн., оплата послуг лікаря травматолога-ортопеда ТОВ «Медична клініка «ВІВА» на загальну суму 1 350,00 грн., прийом у лікаря педіатра у розмірі 940,00 грн. Відтак, стягненню у розрахунку половини від їхньої вартості з відповідача не підлягають.
Також, судом першої інстанції було відмовлено у стягненні додаткових витрат на послуги стоматолога на загальну суму 5 070,00 грн., витрати на ліки на загальну суму 1 223,00 грн., витрати на купівлю канцелярських виробів для шкільних занять та секцій на загальну суму 3 181,97 грн., оскільки квитанції надані на підтвердження здійснення таких витрат не містять відомостей про те, що вони були придбані саме для ОСОБА_3 , а тому не можуть вважатись додатковими витратами на цю дитину.
Крім того, судом відмовлено у стягненні з відповідача половини вартості витрат на фото послуги на загальну суму 4 500,00 грн. за договором від 15 вересня 2017 року, оскільки суд не вбачав ці витрати додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України.
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).  
Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. 
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається у 3-Б класі спеціалізованої школи - дитячий садок «Дивоцвіт», відвідує клуб танців, басейн, курси англійської мови та курси ментальної арифметики. У зв`язку з цим, у період з 2016 по 2019 роки, позивачкою було понесено додаткові витрати на дитину.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність передбачених ст. 185 СК України підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання дитини.
При цьому, колегія суддів відхиляє посилання  ОСОБА_1 на те, що прибуткові касові ордери та квитанції не доводять надання послуг з навчання на курсах ментальної арифметики та англійської мови, у прибуткових касових ордерах відсутня інформація щодо наявності відповідної освіти та правових підстав надання зазначених послуг. 
Відповідачем не спростовано належними доказами відвідування дитиною вказаних занять. 
Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення додаткових витрат, пов`язаних із придбанням ліків та проходженням медоглядів. При цьому, відповідач посилався на відсутність медичних призначень на проведення медичних оглядів та придбання ліків.
Як зазначила ОСОБА_2 , медичні огляди та дослідження, а також ліки придбавалися нею у зв`язку з необхідністю та пов`язані з діагностикою та лікуванням наявних у дитини хвороб, тому у колегії суддів відсутні підстави вважати, що такі витрати не були необхідні. 
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на безпідставне стягнення витрат на оплату відвідування басейну, заняття тенісом, заняття танцями, заняття в художній школі, оскільки такі витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини та є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України. 
Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновками суду про стягнення додаткових витрат на оплату перебування дитини в таборі «Смайлик» Центру «Артльори» на суму 2 800,00 грн. в літку 2017 року та перебування в дитячому таборі «KIDBICamp» на суму 10 000,00 грн. в літку 2018 року (а.с. 27, 100).
Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вказані витрати пов`язані з хворобою малолітньої  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або іншими особливими обставинами.
Відтак, вказані кошти не можуть бути стягнуті з відповідача, як додаткові витрати на утримання дитини. 
Відповідно, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню додаткові витрати на утримання дочки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 12 256,48 грн. ((37 312,95 грн. - 10 000,00 грн. - 2 800,00 грн.) / 2). 
Таким чином, рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року підлягає зміні в частині визначення розміру додаткових витрат на утримання дитини, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
 
Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року змінити в частині визначення розміру додаткових витрат на утримання дитини, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 12 256,48 грн.
В іншій частині рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року залишити без змін.
 
Дані про учасників справи: 
ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 30 червня 2020 року
Суддя-доповідач
Судді