Ухвала 
 
24 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/4133/17
провадження № 61-38916св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Сімоненко В. М., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання, визнання договору дійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси в складі судді Тарасова А. В. від 17 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області в складі суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С. О., Таварткіладзе О. М.,  від 17 червня 2018 року,  
   
В С Т А Н О В И В:
 
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання, визнання договору дійсним.
 
Позов обґрунтовано тим, що 18 квітня 1999 року вона уклала з ОСОБА_3 усний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язалась передати позивачці вказану квартиру після отримання її у власність в порядку приватизації, а позивач зобов`язалась сплатити грошові кошти в розмірі 4 500 грн, що підтверджується розпискою. Одразу після приватизації квартири, а саме               28 квітня 1999 року, ОСОБА_3 передала квартиру позивачці, надавши їй правовстановлюючі документи, ключі від квартири та можливість вселитися в неї, однак нотаріально посвідченого договору сторони так і не уклали.
 
Посилаючись на зазначене, позивачка просила суд встановити факт її проживання у квартирі АДРЕСА_1 в період з 28 квітня 1999 року по 22 січня 2008 року та визнати дійсним договір купівлі-продажу зазначеної квартири, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 18 квітня 1999 року.
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2017 рокувзадоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
 
Постановою апеляційного суду Одеської області  від 17 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2017 року залишено без змін. 
 
У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким вимоги її позову задовольнити в повному обсязі.   
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи. 
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
У Х В А Л И В:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання, визнання договору дійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2018 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справив складі п`яти суддів.       
 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                               С. П. Штелик
 
                                                                          А. А. Калараш 
 
                                                                          В. М. Сімоненко