Справа № 459/2369/19                        Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д. 
Провадження № 22-ц/811/762/20                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 липня 2020 року м.Львів

       Справа №  459/2369/19
       Провадження № 22ц/811/762/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргуОСОБА_1  
на рішення  Червоноградського міського суду Львівської області, ухвалене у м. Червонограді 21 січня 2020 року у складі судді Новосада М.Д.,
у справі         
за позовомОСОБА_1   до ОСОБА_2  про відшкодування майнової та моральної шкоди,-                       

встановив:
29 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась з цим позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 1 662, 95 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що в червні 2019 року малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_1 розбив з рогатки склопакет в її квартирі АДРЕСА_2 цього будинку. АДРЕСА_3 суду АДРЕСА_4 області ОСОБА_2 . (маму малолітнього ОСОБА_3 ) визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП у вигляді попередження. Вказує, що протиправними діями ОСОБА_3 причинив їй майнову шкоду в розмірі 1662, 95 грн., що підтверджується рахунком від 2 серпня 2019 року. Стверджує, що відшкодувати шкоду в добровільному порядку відповідач відмовилась. Зазначає, що ігнорування відповідачем вимог про відшкодування спричиненої шкоди викликало у неї душевні страждання, внаслідок чого їй спричинена моральна шкода. Просить позов задовольнити.
Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 1662, 95 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 грн.
В решті вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат.
Рішення суду оскаржила позивач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати в частині стягнення з відповідача на її користь 500 грн. моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди, посилаючись на доводи позовної заяви. Вказує, що відповідач обіцяла їй відшкодувати завдані збитки, однак надалі відмовилась. Зазначає, що внаслідок дій сина відповідача вона отримала психологічний стрес, переживання та хвилювання, чим їй спричинено моральну шкоду.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.
       Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.
Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 26 липня 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. 
Постанова відповідачем не оскаржувалася та набрала законної сили 6 серпня 2019 року.
З матеріалів справи, а саме з карти комплектації та рахунку №12585 від 2 серпня 2019 року вбачається, що вартість вікна становить 1662,95 грн.
Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч.ч.1,2,4 ст. 1178 ЦК шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла 14 років), відшкодовується її батьками, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.
Відповідно до п.6 постанови Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за шкоду, заподіяну неповнолітнім, який не досяг 15 років, несуть відповідальність перед потерпілим його батьки, а у відповідних випадках - навчальні заклади.
Батьки несуть майнову відповідальність у випадках, коли шкода, заподіяна неповнолітнім, є наслідком нездійснення за ним контролю, неналежного виховання або неправильного використання щодо них своїх прав; навчальні заклади несуть майнову відповідальність за шкоду, якщо вона виникла внаслідок нездійснення ними належного контролю за неповнолітнім у час знаходження його під їхнім наглядом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.150 СК України на батьків покладається обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний моральний розвиток.
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що в результаті дій малолітнього ОСОБА_2 позивачу завдано майнової шкоди в розмірі 1662,95 грн. 
Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно із ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала матеріальної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно із ст. 80 цього Кодексу, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн., посилаючись на те, що у зв`язку з пошкодженням вікна вона була змушена витратити додаткові зусилля для купівлі та встановлення нового скло-пакету. Відмова відповідача відшкодувати шкоду викликала у позивача душевні страждання, психологічний стрес та хвилювання.
Позивачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження своїх доводів щодо завдання їй моральної шкоди, тому судом першої інстанції, виходячи з засад розумності та справедливості, стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 500 грн. 
З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстав для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі не встановлено.
Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 21 січня 2020 року залишити без змін, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено і підписано 30 липня 2020 року.

Головуючий 
Судді