Ухвала
іменем України 
24 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 404/5472/19
провадження № 51-4583 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 22 червня 2020 року щодо нього,
встановив:
За вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2020 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, частиною 2 статті 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на             строк 4 роки.
На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22 червня 2020 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями, просить пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши статтю 69 КК.
 
Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
 
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Також, згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Так, касаційну скаргу засудженого адресовано до Верховного Суду України, тоді як відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України  від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») судом касаційної інстанції є Верховний Суд. 
Крім того, у касаційній скарзі засуджений вказує на застосування судом щодо нього положення статті 70 КК, при цьому, наводить доводи, що стосуються лише пом`якшення призначеного йому покарання, чим допустив неузгодженість своєї позиції та суперечності у касаційній скарзі.  
При цьому, засуджений у касаційній скарзі ставить вимогу про зміну лише вироку суду першої інстанції та наводить обґрунтуваньщодо незаконності цього рішення. Одночасно засуджений у касаційній скарзі не вказує у чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду та вимог щодо цієї ухвали не ставить.
Тобто, у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Крім того, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
 - залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Однак засуджений, як вже зазначалося, просить змінити лише вирок, при цьому, не ставить вимог щодо ухвали апеляційного суду, тобто такі вимоги викладено не у відповідності до статті 436 КПК.
Водночас, всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копію оскаржуваного ним вироку Кіровського районного суду                м. Кіровограда від 28 січня 2020 року.
Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
 
З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд        
 
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 22 червня 2020 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

            Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                                  ОСОБА_2                       ОСОБА_3