П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  824/1426/19-а 
Головуючий у 1-й інстанції:  Кушнір В.О. 
          Суддя-доповідач:  Франовська К.С. 

02 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Кузьменко Л.В.  Совгири Д. І. 
за участю:
секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "Номакс-Іст"залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області   на  рішення   Чернівецького окружного адміністративного суду  від  21 квітня 2020 року  у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Номакс-Іст" до Буковинської митниці Держмитслужби, Головного управління ДПС у Чернівецькій області про  визнання протиправними і скасування рішення та наказу, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Номакс-Іст" звернулось в суд з позовом до Чернівецької митниці ДФС та Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Чернівецької митниці ДФС у формі листа від 10.04.2018р. №988/8/24-70-19-16/01 "Щодо проведення перевірки сертифіката з перевезення товару ЕUR.1 від 30.03.2018р. № РL/МF/АN 0102041", визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 14.05.2019р. №332 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Номакс-Іст", визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 27.06.2019р. :

-№0004011405, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Мито та товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності" в загальному розмірі 45772грн. 43коп., в тому числі 36617грн. 94коп. за податковими зобов`язаннями, 9154грн. 49коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

-№0004021405, яким збільшено суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 9154грн. 39коп., в тому числі 7323грн. 59коп. за податковими зобов`язаннями та 1830грн. 80коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Ухвалою суду від 17 січня 2020 року занесеною до протоколу судового засідання, здійснено заміну відповідача - Чернівецької митниці ДФС- на процесуального правонаступника - Буковинську митницю Держмитслужби, а також відповідача - Головне управління ДФС в Чернівецькій області на процесуального правонаступника - Головне управління ДПС в Чернівецькій області .

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 27.06.2019р. №0004011405 та №0004021405.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Номакс-Іст" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області судовий збір у розмірі 1921  грн.

Не погодившись з рішенням в окремій частині, ТОВ ""Номакс-Іст" та  Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області оскаржили його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги  в частині відмови у позові щодо визнання протиправним та скасування рішення Чернівецької митниці ДФС у формі листа від 10.04.2018р. №988/8/24-70-19-16/01 "Щодо проведення перевірки сертифіката з перевезення товару ЕUR.1 від 30.03.2018р. № РL/МF/АN 0102041", визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 14.05.2019р. №332 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Номакс-Іст", Товариство з обмеженою відповідальністю "Номакс-Іст" звертає увагу на те, що суд першої інстанції  не врахував правових позицій Верховного Суду у ряді справ, суть яких у тому, що в разі існування у митного органу обґрунтованого сумніву щодо достовірності змісту документів, поданих для митного оформлення, митний орган зобов`язаний надати декларанту можливість усунути такі сумніви під час митного оформлення шляхом направлення відповідної вимоги та зазначити декларанту документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності, проте за даних обставин справи, митним органом таких дій не вчинено, що підтверджується листом Чернівецької митниці ДФС від 01.11.2019 № 145/24-70-19-03-12/01/Адв., що зумовлює протиправність рішення Чернівецької митниці ДФС у формі листа від 10.04.2018 № 988/8/24-70-19-16/01.
Щодо вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС від 14.05.2019 № 332, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач оспорює не відсутність повноважень Головного управління на призначення перевірки , а на відсутність правових підстав призначення перевірки відносно позивача виключно за даних правовідносин, а не через відсутність повноважень в цілому.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги на рішення суду в частині задоволення позову, Головне управління ДПС у Чернівецькій області  зазначає, що :

- преференційний статус походження товару №1 за кодом 6307909800 згідно УКТЗЕД: "Текстильні матеріали, використовується як текстильна оболонка для ковбасних виробів, вид обробки коатинг, представляють собою розрізану за формою тканину, виготовлену з штапельних волокон віскози (100%), колір кремовий : Форма - ІВ, фаршоємність 0,8 кг - 36955 шт.; Форма - VII, фаршоємність 3,0кг - 36326шт.", заявленого ТОВ "Номакс-Іст" за митною декларацією ІМ40 ДЕ від 05.04.2018р. №UA408010/2018/001226 не підтверджено, оскільки для надання вказаному товару статусу преференційного походження згідно з вимогами Додатку II Протоколу 1 застосовуються інші умови достатньої обробки і переробки, ніж для товару за кодом 5903, преференційний статус якого підтверджено уповноваженим органом Польщі. Відтак, до вказаного товару не можуть бути застосовані тарифні преференції зі сплати ввізного мита.
Таким чином, контролюючий орган вважає, що за результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, з урахуванням інформації та документів, отриманих від спеціально уповноваженого органу Республіки Польща щодо товару №1 за кодом 6307909800 згідно УКТЗЕД, заявленого ТОВ "Номакс-Іст" за митною декларацією ІМ40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226, групою з проведення перевірки у зв`язку із не підтвердженням преференційного статусу товару, встановлено неправомірність підстав для застосування до вказаного товару преференційного режиму оподаткування як до такого, що походить з країни-члена Європейського Союзу та підпадає під дію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. В свою чергу підтверджено поширення на товар режиму найбільшого сприяння (не преференційне походження).

Щодо товару №2 за МД ІМ40 ДЕ від 05.04.2018 MUA408010/2018/001226 та товару №1 за ІМ40 ДЕ від 23.04.2018 MUA408010/2018/001419 ГУ ДПС у Чернівецькій області вказує, що наслідком ненадання експортером документів (що встановлено з відповіді уповноваженого органу Республіки Польща від 22.02.2019 №2401-IOAI.4331.140.2018.RS), які підтверджують статус походження розглядуваних товарів стало те, що товар №2: "Коробки з гофрованого картону: коробка тип FEFCO 201 розміри 590x390x390 мм - 300шт.", код 4819100000 згідно УКТЗЕД, заявлений за МД ІМ40 ДЕ від 05.04.2018 №UА408010/2018/001226 та товар №1: "Пакети вакуумні з плівки LDPE, для пакування харчових продуктів розмір 400/600/40 - 500шт.; розмір 400/750/40 - 400шт.", код 3923210000 згідно УКТЗЕД, заявлений за ІМ40 ДЕ від 23.04.2018 №UA408010/2018/001419, ввезені за сертифікатом з перевезення форми EUR.1 від 30.03.2018 №PL/МF/АN 0102041 не набули статусу преференційного походження, що призвело до безпідставного застосування преференційного режиму оподаткування передбаченого для товарів, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС.

Контролюючий орган зазначає, що встановлені у ході проведення перевірки порушення призвели до заниження позивачем податкового зобов`язання на загальну суму 43941,53грн., в тому числі по сплаті ввізного мита на суму 36617,94 грн., по податку на додану вартість на суму 7323,59 грн. У зв`язку з цим, вважає, що  рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, а тому просить його скасувати і відмовити позивачу у позові і в цій частині вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Номакс-Іст" Буковинська митниця Держмитслужби  не погоджується з доводами апеляційної скарги і зазначає, що  вважає хибними міркування скаржника щодо відсутності підстав у Чернівецької митниці ДФС направляти на перевірку сертифікат з перевезення товару  EUR.1 від 30.03.2018 № PL/MF/AN з огляду на приписи ч.8,9 ст.43 МКУ. Звертає увагу суду на те, що відповідно до ч.1 ст.44 МКУ для підтвердження країни походження товару, митний орган у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати оригінали документів про походження такого товару. Перелік документів визначений ст.43 МКУ. Преференційне походження заявленого товару передбачає дотримання експортером правил проходження товару, визначених Додатком 11 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. Скаржник не розмежовує ці напрямки перевірки та посилається лише на час заявлення країни походження документу, що підтверджує країну походження - сертифікату з перевезення товару  EUR.1 від 30.03.2018 № PL/MF/AN.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Номакс-Іст", Головне управління ДПС у Чернівецькій області вказує на безпідставність доводів скаржника і просить залишити рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову без змін. Звертає увагу суду на  необґрунтованість вимог позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, розмір якої перевищує ціну позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг та відзивів на них, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Чернівецькій області підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ТОВ "Номакс-Іст" задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як встановив суд та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Номакс-Іст" є юридичною особою, яка зареєстрована 01.04.2017р., і знаходиться на податковому обліку з 07.08.2017р., взято на облік як особу, яка здійснює операції з товарами в Чернівецькій митниці ДФС, є платником податку на додану вартість з 01.10.2017р. Основним видом діяльності є 46.90. Неспеціалізована оптова торгівля (а.с.51 т.1).

10.10.2017р. між продавцем NOMAX Trading Sp.z.o.o та Товариством з обмеженою відповідальністю "Номакс-Іст" укладено зовнішньоекономічний контракт №1, предметом якого є поставка обладнання, запчастини, пакувальні матеріали, текстильні частини для виготовлення ковбасних оболонок та інший товар вказаний у додаткових угодах (а.с.117-120 т.1).

29.03.2018р. сторонами  підписано Додаток № 7 до контракту №1 від 10.10.2017р., згідно з яким погоджено найменування, кількість та одиницю виміру товару (а.с.121 т.1).

На підставі укладеного контракту та з урахуванням Додатку №7 позивачем здійснено ввезення товарів на митну територію України у звичайному митному режимі "імпорт" та здійснено митне оформлення товару:

-ВМД ІМ-40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226: товар №1 "Текстильні матеріали, використовується як текстильна оболонка для ковбасних виробів, вид обробки коатинг, представляють собою розрізану за формою тканину, виготовлену з штапельних волокон віскози (100%), колір кремовий: Форма - ІВ, фаршеємність 0,8кг - 36955 шт.; Форма - VII, фаршеємність 3,0кг - 36326шт.", код 6307909800 згідно УКТЗЕД та товар №2 "Коробки з гофрованого картону: коробка тип FEFCO 201 розміри 590х390х390мм - 300шт.", код 4819100000 згідно УКТЗЕД (а.с.100-101 т.1);

-ВМД ІМ-40 ДЕ від 23.04.2018 №UA408010/2018/001419: товар №1 "Пакети вакуумні з плівки LDPE, для пакування харчових продуктів розмір 400/600/40 - 500 шт.; розмір 400/750/40 - 400шт.", код 3923210000 згідно УКТЗЕД (а.с.99 т.1).

У зазначених  деклараціях у графі 34 "Код країни походження" позивачем зазначено - "ЕU", а у графі 36 "Преференція" вказано - "410" (товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС), у зв`язку з чим застосовано преференційну ставку ввізного мита - 0%.

Під час декларування товарів за зазначеними  митними деклараціями позивачем подано сертифікат з перевезення товару ЕUR.І від 30.03.2018 №PL/МF/АN 0102041 (а.с.102-105 т.1).

У ході здійснення митних формальностей за МД від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 у Чернівецької митниці ДФС виникли сумніви стосовно набуття статусу преференційного походження товару, зазначеного в сертифікаті з перевезення товару ЕUR.І від 30.03.2018 №PL/МF/АN 0102041, а саме - код товарної номенклатури товару №1, що зазначений у сертифікаті ( 59039099), відрізняється від коду товару, задекларованого в МД від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 (6307909800).

З огляду на те, що для зазначених кодів товару встановлені різні правила для набуття преференційного походження товарів, Чернівецькою митницею ДФС прийнято рішення про направлення  сертифікату ЕUR.І      №PL/МF/АN 0102041 від 30.03.2018р. на перевірку до уповноваженого органу Польщі (а.с.34-35 т.2).

Листом від 29.03.2019р. №617/7/24-70-19-03-11/01, адресованому начальнику ГУ ДФС у Чернівецькій області, Чернівецька митниця ДФС надіслала отриману від уповноваженого    органу Польщі від 22.02.2019р. №2401-ІОА1.4331.140.2018.RS відповідь, згідно якій:

-преференційний    статус  походження товару №1 за кодом згідно УКТЗЕД 6307  н е   п і д т в е р д ж е н о. Відповідно до ст.33 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, якщо відповідь на запит про перевірку не містить достатньої інформації про визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що надали запит відмовляють у наданні права на преференцію;
- преференційний статус походження товарів №2 (МД №UA408010/2018/001226 від 05.04.2018) та №3 (МД №UA408010/2018/001419 від 23.04.2018р.) - н е    п і д т в е р д ж е н о   (т.2, а.с.36-37 ).

Наказом ГУ ДФС у Чернівецькій області від 14.05.2019р. №332 призначено проведення документальної невиїзної перевірки з питань дотримання ТОВ "Номакс-Іст" вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування товарів задекларованих за митними деклараціями від 05.04.2018 № UA408010/2018/001226 та від 23.04.2018 №UA408010/2018/001419 тривалістю 5 робочих днів з 27.05.2019р. (а.с.45 т.1).

В подальшому, підрозділом митного аудиту управління аудиту ГУ ДФС у Чернівецькій області проведено документальну невиїзну перевірку дотримання товариством вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування товарів задекларованих за митними деклараціями від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 та від 23.04.2018 №UА408010/2018/001419, за результатами якої складено акт від 06.06.2019р. №2382/24-13-14- 05/41501992 (а.с.50-65 т.1).

Перевіркою встановлено, що ТОВ "Номакс-Іст" на митну територію України  ввезено товар на підставі контракту з нерезидентом "NOMAX Trading Sp.z.o.a." (Польща) від 10.10.2017 №1.
Як зазначено в акті перевірки,  на товари, заявлені за митними деклараціями ІМ40ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 та ІМ40ДЕ від 23.04.2018 №UA408010/2018/001419 ТОВ "Номакс-Іст" отримано тарифну преференцію « 410» («товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (Абзац перший частини першої статті 29 додатка 1-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит)) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони») у сумі 36532,68 грн.
Для підтвердження преференційного походження товарів заявлених за митними деклараціями IM40ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 та ІМ40ДЕ від 23.04.2018 №UA408010/2018/001419 ТОВ "Номакс-Іст" представлено сертифікат з перевезення товару EUR.1 від 30.03.2018 №PL/MF/AN 0102041.

У сертифікаті з перевезення товару EUR.1 від 30.03.2018 №PL/MF/AN 0102041, яким підтверджено преференційне походження імпортованих товарів, також зазначено класифікаційні коди товарів походження яких підтверджується, а саме:

-щодо товару №1 задекларованому ТОВ "Номакс-Іст" за митною декларацією ІМ40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 за кодом 6307909800 згідно УКТЗЕД, у сертифікаті вказано код на рівні товарної категорії - 59039099 ( у сертифікаті товар позиція -1);

- щодо товару №2 задекларованому ТОВ "Номакс-Іст" за митною декларацією ІM40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 за кодом 4819100000 згідно УКТЗЕД, у сертифікаті вказано код на рівні товарної категорії - 48191000 (у сертифікаті товар позиція -2);

-  щодо товару №1 задекларованому ТОВ "Номакс-Іст" за митною декларацією IM40 ДЕ від 23.04.2018 №UA408010/2018/001419 за кодом 3923210000 згідно УКТЗЕД, у сертифікаті вказано код на рівні товарної категорії - 3923 1090 (у сертифікаті товар позиція -3).

Крім сертифіката з перевезення товару EUR.1 від 30.03.2018 №PL/MF/AN 0102041, TOB "Номакс-Іст" під час митного оформлення представлено інвойс від 29.03.2018 №FE/HЕX/19/0038/2018, де експортером «NOMAX Trading Sp.z.o.o.» (Польща) заявлена країна походження, а саме:
-  щодо товару №1 задекларованому ТОВ «Номакс-Іст» за митною декларацією ІМ40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 у інвойсі заявлено: «Origin of goods: Poland »;
- щодо товару №2 задекларованому TOB «Номакс-Іст» за митною декларацією ІМ40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 у Інвойсі заявлено: «Origin of goods: Poland »;
-  щодо товару №1 задекларованому TOB «Номакс-Іст» за митною декларацією ІМ40 ДЕ від 23.04.2018 №UА408010/2018/001419 у інвойсі заявлено: «Origin of goods: Poland».

Під час проведення перевірки ТОВ "Номакс-Іст" був пред`явлений оригінал інвойсу від 29.03.2018 №FE/HЕX/19/0038/2018, де експортером «NOMAX Trading Sp.z.o.o.» (Польща) заявлена країна походження.

З метою підтвердження преференційного походження товарів заявлених ТОВ "Номакс-Іст" на підставі даних сертифікату з перевезення товару EUR.І від 30.03.2018 №PL/MF/AN 0102041, ДФС листом від 07.08.2018р. №14104/5/99-99-19-04-02-16 був направлений запит до уповноваженого органу Польщі. 
Листом від 22.02.2019 №2401-ІОАІ.4331.140.2018.RS уповноважений орган Республіки Польща повідомив ДФС про результати перевірки преференційного походження товарів, заявлених ТОВ "Номакс-Іст" відповідно до даних сертифіката з перевезення товару EUR.І від 30.03.2018 № PL/MF/AN 0102041.
Згідно відповіді уповноваженого органу Польщі:
-   сертифікат являється достовірним,
-  преференційний статус та походження з Європейського Союзу (EU) товару вказаному у сертифікаті у позиції 1 підтверджено. Разом з тим, у відповіді зауважено, що експортований товар класифіковано саме у товарній позиції 5903;
-  щодо товарів вказаних у сертифікаті у позиціях 2 та 3, преференційний статус згідно з вимогами Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, не підтверджено, оскільки під час проведення перевірки експортером не надані документи (докази) на підтвердження походження.

У зв`язку з цим, перевіркою констатовано, що сертифікат з перевезення товару EUR. І від 30.03.2018   №PL/MF/AN 0102041 не може бути визнаний документом, який у відповідності до пункту 1 статті 16 Протоколу 1, засвідчує, що товар №1 за кодом 6307909800 згідно УКТЗЕД, заявлений ТОВ "Номакс-Іст" за митною декларацією ІМ40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226, підпадає під дію Угоди.

Крім того, за результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, з урахуванням інформації та документів отриманих від спеціально уповноваженого органу Республіки Польща щодо товару №2: «Коробки з гофрованого картону: коробка тип FEFCO 201 розміри 590x390x390 мм - 300 шт.», код 4819100000 згідно УКТЗЕД, заявленого за МД ІМ40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 та товару №1: «Пакети вакуумні з плівки LDPE, для пакування харчових продуктів розмір 400/600/40 - 500 шт.; розмір 400/750/40 - 400 шт.», код 3923210000 згідно УКТЗЕД, заявленого за ІМ40 ДЕ від 23.04.2018 №UA408010/2018/001419, відповідно до частини 14 статті 354 Митного кодексу України групою з проведення перевірки:

-у зв`язку із не підтвердженням преференційного статусу товарів, встановлено неправомірність підстав для застосування до вказаних товарів преференційного режиму оподаткування як до таких, що походять з країни-члена Європейського Союзу та підпадають під дію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони;

-підтверджено поширення на товар режиму найбільшого сприяння (не преференційне походження).

Зважаючи на викладені висновки акту, у ході перевірки встановлені наступні порушення, допущені ТОВ "Номакс-Іст":
- пункту 1 статті 16 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014р. №1678-УІІ в частині відсутності підтвердження статусу походження товарів ввезених за сертифікатом з перевезення товару форми ЕUR.1 від 30.03.2018 №РL/МF/АN 0102041, як таких, що походять з певної країни в розумінні цього Протоколу та підпадають під дію цієї Угоди, частини 7 статті 36, частини 2 статті 48 та частини 1 статті 257 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита на суму 36617,94грн.;

- пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 7323,59грн.

За наслідком розгляду поданого товариством заперечення до акту перевірки від 06.06.2019р., податковий орган визнав його необґрунтованим, а висновки, зазначені в акті перевірки - такими, що відповідають вимогам чинного законодавства (а.с.70-74, 88-90 т.1).

На підставі висновків акту перевірки від 06.06.2019р., враховуючи також розрахунок заниження податкового зобов`язання по товарах, задекларованих за МД№UA408010/2018/001226 від 05.04.2018 та МД№UA408010/2018/001419 від 23.04.2018, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення рішення: від 27.06.2019р. №0004011405, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Мито та товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності" в загальному розмірі 45772грн. 43коп., в тому числі 36617грн. 94коп. за податковими зобов`язаннями, 9154грн. 49коп. за штрафними (фінансовими) санкціями; від 27.06.2019р. №0004021405, яким збільшено суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 9154грн. 39коп., в тому числі 7323грн. 59коп. за податковими зобов`язаннями та 1830грн. 80коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.48-49 т.1).

На прийняті рішення позивач подав до ДФС України скаргу від 12.07.2019р., яка рішенням ДФС від 13.09.2019р. №42193/6/99-9911-06-03-25 залишена без задоволення, в свою чергу прийняті ГУ ДФС в Чернівецькій області податкові повідомлення-рішення залишені без змін.
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до частини 1 статті 271 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі МК України) мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Одним із видів мита є ввізне мито, яке встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України, платником якого є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 278 МК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до частин 4, 5 статті 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно з частиною 1 статті 300 МК України умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються цим Кодексом, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є ввезення товарів на митну територію України.

Датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення (пункт 187.8 статті 187 ПК України).
Відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що у разі ввезення товару на митну територію України виникає податковий обов`язок зі сплати ввізного мита, а також податку на додану вартість у розмірі та в порядку, встановленому законом. При цьому, при визначенні бази оподаткування податку на додану вартість враховується розмір мита.

Відповідно до підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Згідно з пунктом 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у даній справі спір між сторонами не виник щодо виду товару, який переміщувався Товариством через митний кордон та підлягав митному контролю, і кількості такого. Суть спору між сторонами стосується виключно встановлення країни походження (виробника) товару, який ввозився Товариством на митну територію України, та як наслідок, наявності чи відсутності права Товариства на застосування преференційного режиму вільної торгівлі до ввезеного товару.

Так, згідно з частинами 1-3 статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (частина 6 статті 36 МК України).

Відповідно до частини 7 статті 36 МК України повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» від 16 вересня 2014 року № 1678-VII, ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі Угода).

Відповідно до статті 26 розділу IV Угоди про асоціацію для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва»).

Згідно з статтею 27 розділу IV Угоди про асоціацію для цілей цієї Глави «мито» включає будь-яке мито або інший платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару, зокрема будь-який додатковий податок або додатковий платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару.

Кожна Сторона відповідно до частини 1 статті 29 розділу IV Угоди про асоціацію зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Відповідно до статті 2 розділу ІІ «Визначення концепції «походження товарів» Протоколу І до Угоди про асоціацію з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу : (a) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; (b) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Частиною 1 статті 16 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу 1 до Угоди про асоціацію встановлено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

Процедура видачі сертифікату з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу 1 до Угоди про асоціацію згідно з положеннями якої сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником. Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку III. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бут виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.

Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.
Частинами 1-3 статті 43 МК України встановлено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

У разі ввезення на митну територію України товарів до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, сертифікат про походження товару подається обов`язково (пункт 1 частини 3 статті 44 МК України).

Таким чином, серед переліку документів, які можуть підтвердити країну походження товару, сертифікат є документом, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару, що у свою чергу впливає на нарахування відповідних митних платежів митницею під час митного оформлення товарів і після випуску таких відповідно до заявленого митного режиму.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 - це документ, що видається митними органами країни експорту для підтвердження відповідності товару вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених в Угоді про асоціацію, при застосуванні преференційних ставок ввізного мита.

При цьому, обов`язок вжити всі належні заходи для перевірки статусу походження товарів, забезпечити правильне заповнення бланків сертифікату з перевезення товару EUR.1 покладено на митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1.

Відповідно до частини 1 статті 44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару.

Статтею 25 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу 1 до Угоди про асоціацію встановлено, що підтвердження походження повинні подаватися до митних органів країни імпорту згідно з чинним порядком цієї країни. Ці органи можуть вимагати перекладу підтвердження походження, а також подання разом із митною декларацією на ввезення заяви імпортера про те, що ввезені товари відповідають умовам, необхідним для застосування цієї Угоди.

Частиною 1 статті 45 МК України встановлено, що у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Водночас частиною 1 та 2 статті 37 розділу ІV Угоди про асоціацію встановлено, що Сторони домовились, що адміністративне співробітництво є важливим для реалізації та контролю преференційного режиму, наданого відповідно до цієї Глави, та підкреслюють свої зобов`язання боротися з незаконними діями та шахрайством в митних питаннях, пов`язаних з імпортом, експортом, транзитом товарів та їх розміщенням під будь-яким іншим митним режимом або процедурою, зокрема заходи заборони, обмеження або контролю.

Якщо Сторона на основі об`єктивно задокументованої інформації відчуває неспроможність забезпечити адміністративне співробітництво та/або відчуває існування незаконних дій або шахрайства іншої Сторони відповідно до цієї Глави, заінтересована Сторона може тимчасово призупинити дію відповідного преференційного режиму для відповідного товару (товарів) згідно із цією статтею.

Відповідно до статті 32 розділу VI «Домовленості про адміністративне співробітництво» Протоколу І до Угоди про асоціацію Митні органи держав-членів Європейського Союзу і України повинні надавати один одному через Європейську комісію зразки відбитків штампів, використовуваних у їхніх митних службах для видачі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 і адреси митних органів, які відповідають за перевірку цих сертифікатів і декларацій інвойс. З метою забезпечення правильного застосування цього Протоколу Європейський Союз і Україна повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 або декларацій інвойс та правильності інформації, що міститься в цих документів.

Згідно з положеннями статті 33 розділу VI «Домовленості про адміністративне співробітництво» Протоколу І до Угоди про асоціацію подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватись у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.

З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запиту про перевірку.

Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.

Відповідно до частини 5 статті 45 МК України у випадках, визначених цією статтею, товар вважається таким, що походить з відповідної країни, з моменту отримання органами доходів і зборів належним чином оформлених документів про походження товару або затребуваних ними додаткових відомостей.

Аналізуючи наведені норми права, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову ТОВ "Номакс-Іст" щодо визнання протиправним та скасування рішення Чернівецької митниці ДФС у формі листа від 10.04.2018р. №988/8/24-70-19-16/01 "Щодо проведення перевірки сертифіката з перевезення товару ЕUR.1 від 30.03.2018р. № РL/МF/АN 0102041", визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 14.05.2019р. №332 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Номакс-Іст".

Як встановлено судом, при здійсненні митних формальностей за МД від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 у Чернівецької митниці ДФС виникли сумніви стосовно набуття статусу преференційного походження товару, зазначеного в сертифікаті з перевезення товару ЕUR.І від 30.03.2018 №PL/МF/АN 0102041, а саме - код товарної номенклатури товару №1, що зазначений у сертифікаті ( 59039099), відрізняється від коду товару, задекларованого в МД від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 (6307909800).

За змістом статті 69 Митного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Отже, для цілей застосування преференції виявлена розбіжність у коді ввезеного товару ( товарної номенклатури) по тому ж зовнішньоекономічному договору і щодо одного і того ж товару є обґрунтованим сумнівом щодо достовірності документів про походження товару.

Таким чином, дії Чернівецької митниці ДФС узгоджуються з наведеними вимогами чинного законодавства, а відтак, суд дійшов правильних висновків, що митний орган направляючи супровідний лист від 10.04.2018 за вих.№988/8/24-70-19-16/01 щодо перевірки вказаного сертифікату до ДФС України, діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.
Щодо правомірності  наказу №332 від 14.05.2019р. про проведення перевірки ТОВ "Номакс-Іст" прийнятого з підстав, передбачених ч.2 ст.351 МК України, суд першої інстанції  правильно вказав у висновках, що  предметом перевірки, призначеної щодо позивача, є дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, в тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Така перевірка є однією з форм митного контролю, а відтак порядок її проведення визначається нормами Митного кодексу України, зокрема статтями 351, 352, 353, 354 цього Кодексу. При цьому, приписи ст.351 МК України не містять обов`язкової вимоги із зазначення у наказі на проведення документальної невиїзної перевірки повного формулювання ч.2 ст.351 МК України та вказівки на період діяльності платника податків, який охоплюється перевіркою. Крім того, суд також визнав зайвими посилання позивача на Порядок оформлення результатів документальних перевірок, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015р. №727, оскільки, такий порядок встановлює вимоги до акту перевірки, які не можуть стосуватись наказу, що не є результатом перевірки, а є його правовою передумовою.  

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції щодо правомірності податкових повідомлень-рішень, суд апеляційної інстанції виходить з наступного .

Судом встановлено, що при ввезенні товарів на митну територію України у звичайному митному режимі "імпорт" на підставі контракту від 10.10.2017р., позивач здійснив митне оформлення такого товару:

-ВМД ІМ-40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226: товар №1 "Текстильні матеріали, використовується як текстильна оболонка для ковбасних виробів, вид обробки коатинг, представляють собою розрізану за формою тканину, виготовлену з штапельних волокон віскози (100%), колір кремовий: Форма - ІВ, фаршеємність 0,8кг - 36955 шт.; Форма - VII, фаршеємність 3,0кг - 36326шт.", код 6307909800 згідно УКТЗЕД; товар №2 "Коробки з гофрованого картону: коробка тип FEFCO 201 розміри 590х390х390мм - 300шт.", код 4819100000 згідно УКТЗЕД (а.с.100-101);

-ВМД ІМ-40 ДЕ від 23.04.2018 №UA408010/2018/001419: товар №1 "Пакети вакуумні з плівки LDPE, для пакування харчових продуктів розмір 400/600/40 - 500 шт.; розмір 400/750/40 - 400шт.", код 3923210000 згідно УКТЗЕД (а.с.99).

У зазначених деклараціях у графі 34 "Код країни походження" позивачем зазначено - "ЕU", а у графі 36 "Преференція" вказано - "410" (товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС), у зв`язку з чим застосовано преференційну ставку ввізного мита - 0%.

Під час декларування товарів за зазначеними вище митними деклараціями позивачем подано сертифікат з перевезення товару ЕUR.І від 30.03.2018 №PL/МF/АN 0102041.

Проте, в ході перевірки, податковий орган дійшов висновку про неправомірність застосування позивачем тарифної преференції (за кодом « 410» - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС) у вигляді цілковитого звільнення від сплати мита при митному оформленні товару на підставі пред`явлення до митного органу сертифіката з перевезення товару EUR.l.

Такий висновок, як свідчать матеріали справи, обґрунтований тим, що уповноваженим органом Польщі не підтверджено преференційний статус походження товарів, а саме:

- товару №1, згідно ВМД ІМ-40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 - у зв`язку з тим, що уповноваженим органом підтверджено європейське преференційне походження  вказаного товару за кодом 5903, згідно УКТЗЕД, однак, не підтверджено таке походження указаного товару за кодом 6307, за яким товар був заявлений під час митного оформлення;

- товару №2, згідно ВМД ІМ-40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226 і товару  №1, згідно ВМД ІМ-40 ДЕ від 23.04.2018 №UA408010/2018/001419 -  оскільки експортером не надано документальне підтвердження преференційного походження  товарів.

Суд першої інстанції, визнаючи прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними, обґрунтував свої висновки тим, що наданий позивачем сертифікат містить повну та достовірну інформацію щодо задекларованого товару, будь-які розбіжності в документах про країну походження товару відсутні, суд вважає, що позивачем підтверджено країну походження задекларованого за митною декларацією товару у відповідності до вимог статей 43, 44, 257, 266, 335 Митного кодексу України.

Проте, з таким висновком колегія суддів апеляційного суду не погоджується, з наступних підстав.
Преференційний статус походження товару №1 за кодом 6307909800 згідно УКТЗЕД: "Текстильні матеріали, використовується як текстильна оболонка для ковбасних виробів, вид обробки коатинг, представляють собою розрізану за формою тканину, виготовлену з штапельних волокон віскози (100%), колір кремовий : Форма - ІВ, фаршоємність 0,8 кг - 36955 шт.; Форма - VII, фаршоємність 3,0кг - 36326шт.", заявленого ТОВ "Номакс-Іст" за митною декларацією ІМ40 ДЕ від 05.04.2018р. №UA408010/2018/001226 не підтверджено, оскільки для надання вказаному товару статусу преференційного походження згідно з вимогами Додатку II Протоколу 1 застосовуються інші умови достатньої обробки і переробки, ніж для товару за кодом 5903, преференційний статус якого підтверджено уповноваженим органом Польщі. 
Оскільки встановлено, що за результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, з урахуванням інформації та документів, отриманих від спеціально уповноваженого органу Республіки Польща щодо товару №1 за кодом 6307909800 згідно УКТЗЕД, заявленого ТОВ "Номакс-Іст" за митною декларацією ІМ40 ДЕ від 05.04.2018 №UA408010/2018/001226, у зв`язку із не підтвердженням преференційного статусу товару, встановлено неправомірність підстав для застосування до вказаного товару преференційного режиму оподаткування як до такого, що походить з країни-члена Європейського Союзу та підпадає під дію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. В свою чергу підтверджено поширення на товар режиму найбільшого сприяння (не преференційне походження).

В цій частині суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок місцевого суду про те, що розбіжності між кодами класифікації згідно УКТЗЕД не можуть свідчити про невідповідність сертифікату походження товару вимогам Протоколу 1, оскільки  автентичність сертифікату не оспорюється.

Як встановив суд, наслідком ненадання експортером документів (що встановлено з відповіді уповноваженого органу Республіки Польща від 22.02.2019 №2401-IOAI.4331.140.2018.RS), які підтверджують статус походження розглядуваних товарів стало те, що товар №2: "Коробки з гофрованого картону: коробка тип FEFCO 201 розміри 590x390x390 мм - 300шт.", код 4819100000 згідно УКТЗЕД, заявлений за МД ІМ40 ДЕ від 05.04.2018 №UА408010/2018/001226 та товар №1: "Пакети вакуумні з плівки LDPE, для пакування харчових продуктів розмір 400/600/40 - 500шт.; розмір 400/750/40 - 400шт.", код 3923210000 згідно УКТЗЕД, заявлений за ІМ40 ДЕ від 23.04.2018 №UA408010/2018/001419, ввезені за сертифікатом з перевезення форми EUR.1 від 30.03.2018 №PL/МF/АN 0102041 не набули статусу преференційного походження, що призвело до безпідставного застосування преференційного режиму оподаткування передбаченого для товарів, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС.
Відтак,  за результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, з урахуванням інформації та документів отриманих від спеціально уповноваженого органу Республіки Польща щодо товару №2, код 4819100000          згідно УКТЗЕД, заявленого за МД ІМ40 ДЕ від 05.04.2018 №UА408010/2018/001226 та товару №1, код 3923210000 згідно УКТЗЕД, заявленого за ІМ40 ДЕ від 23.04.2018 №UA408010/2018/001419, перевіркою встановлено: неправомірність підстав для застосування до вказаних товарів преференційного режиму оподаткування як до таких, що походять з країни-члена Європейського Союзу та підпадають під дію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони; в свою чергу підтверджено поширення на товар режиму найбільшого сприяння (не преференційне походження).

Отже, оскільки експортер не підтвердив статус розглядуваних товарів, митне оформлення яких здійснено позивачем,  такий товар не може вважатись таким, що походить з ЄС, з огляду на приписи ст.2 розділу 11 Протоколу 1 Угоди.
У свою чергу невідповідність спірного товару вимогам Угоди, позбавляє позивача права застосовувати при його розмитненні пільги ( тарифні преференції), встановлені Митним кодексом.
Порядок визначення походження товарів викладений у Протоколі I - Протокол щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва, до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони ( далі - Протокол І).
Згідно частини 1 статті 16 Протоколу І, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або UA/EU/P1/ua 14; (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

В силу ч.ч. 1-5 статті 17 Протоколу І, сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником. Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку III. Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бут виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу
Під іншими умовами цього Протоколу слід розуміти й дотримання Правил походження визначених відповідно до Додатку 11 Протоколу 1.
Згідно частини 1 статті 33 Протоколу І, подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватись у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.

У даному випадку формальна наявність сертифікату походження товару, за видачу якого несе відповідальність експортер, не є достатньою підставою для висновку про вчинення позивачем всіх залежних від нього дій для отримання  преференції. Діючи добросовісно та застосовуючи пільгові тарифи, позивач мав безсумнівно переконатися, що поставлений ним товар дійсно є товаром відповідного походження згідно з положеннями вищезазначеної Угоди, а не покладатися лише на відповідальність експортера за видачу відповідного сертифікату.

У спірних правовідносинах обов`язок з декларування, визначення і сплати мита та податку має саме позивач, а тому саме він, а не продавець товару, несе відповідальність за повноту виконання цього обов`язку.

За таких обставин, відповідач дійшов вірного висновку про необґрунтованість застосування позивачем преференції при декларуванні спірного товару.

На підставі наведеного, контролюючим органом обґрунтовано прийнято податкові повідомлення-рішення :
-№0004011405, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Мито та товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності" в загальному розмірі 45772грн. 43коп., в тому числі 36617грн. 94коп. за податковими зобов`язаннями, 9154грн. 49коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

-№0004021405, яким збільшено суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 9154грн. 39коп., в тому числі 7323грн. 59коп. за податковими зобов`язаннями та 1830грн. 80коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам чинного законодавства, підстав для визнання їх протиправними та скасування немає.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Чернівецькій області   є суттєвими і дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, через що оскаржуване рішення у обумовленій частині підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
В решті рішення суду є законним, обґрунтованим, підстав для його скасування не встановлено.
З наведених у постанові мотивів апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Номакс-Іст" залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Номакс-Іст"залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області  задовольнити.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року  в частині задоволення позову , визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 27.06.2019р. №0004011405 та №0004021405, - с к а с у в а т и.
        Прийняти нову постанову, якою у позові Товариству з обмеженою відповідальністю "Номакс-Іст" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 27.06.2019р. №0004011405 та №0004021405,- в і д м о в и т и.
В решті рішення залишити без змін.    

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  06 липня 2020 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Кузьменко Л.В.    Совгира Д. І.