Ухвала
 
13 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 279/3316/14
 
провадження № 61-10074ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 21 травня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», далі - ТОВ «ФК «Форінт») звернулося до суду з вище зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначало, що 15 січня 2008 року банк та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 85 150 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік на строк до 14 січня 2018 року.
15 січня 2008 року на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором банк та ОСОБА_2 уклали договір поруки.
З 29 квітня 2013 року ОСОБА_1 припинила виконувати зобов`язання за вказаним кредитним договором.
04 квітня 2014 року банком була направлена на адресу ОСОБА_1  претензія з вимогою про погашення заборгованості, 07 травня 2014 року - вимога про дострокове повернення кредиту.
Оскільки зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконано, банк був змушений звернутися до суду. 
Враховуючи викладене, також з урахуванням уточнених позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просило суд стягнути солідарно з    ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у  розмірі 100 645,08 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту у  розмірі 44 323,56 доларів США; заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 32 527,12 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 11 242,31 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 12 552,09 доларів США.
 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2017 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору від 15 січня 2008 року, забезпеченому договором поруки від 15 січня 2008 року, суму у розмірі 100 645,08 доларів США.
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 21 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2017 року у частині позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про солідарне стягнення заборгованості по тілу кредиту, процентах змінено, й викладено абзаци перший та другий його резолютивної частини у новій редакції, а саме: позов задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованість по кредитному договору від 15 січня 2008 року у розмірі 56 400,02 доларів США, з яких: тіло кредиту у розмірі 44 323,56 доларів США; проценти за користування кредитом у розмірі 12 076,46 доларів США. 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2020 року виправлено арифметичні помилки та описку, допущені у постанові Житомирського апеляційного суду від 21 травня 2020 року.
 
Визнано правильною суму заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 17 920 доларів США, суму заборгованості у розмірі 62 243,56 доларів США.
Викладено абзаци третій, четвертий, п`ятий, шостий і сьомий резолютивної частини в новій редакції, а саме: позов задоволено частково.
Стягнуто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованість по кредитному договору від 15 січня 2008 року у розмірі 62 243,56 доларів США, з яких: тіло кредиту у розмірі 44 323,56 доларів США та проценти за користування кредитом у розмірі 17 920 доларів США.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
06 липня 2020 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій заявник просить суд постанову Житомирського апеляційного суду від 21 травня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2020 року скасувати, й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову банку відмовити.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду України від 02  липня 2014 року у справі № 6-79цс14, Верховного Суду від  25  липня 2018 року у справі № 308/3824/16-ц, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням вище наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).
 
Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України та Законом № 540-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 21 травня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2020 року. 
 
Витребувати з Коростенського міськрайонного суду Житомирської області вищезазначену цивільну справу № 279/3316/14.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, але який не може перевищувати десяти днів з дня закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

 
                                                                                                             О. В. Білоконь

 
                                                                                                                          Н. Ю. Сакара