ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/7790/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Кондратова І.Д., Стратієнко Л.В.

за участю секретаря судового засідання:  Натаріної О.О.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1         

на рішення Господарського суду міста Києва
(головуючий суддя - Сташків Р.Б.)
від 16.10.2019
та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя -    Алданова С.О., судді: Калатай Н.Ф., Мартюк А.І.)
від 17.03.2020

у справі № 910/7790/19

за позовом ОСОБА_2 
до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігейт Пропертіс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Кратос"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна
про визнання правочинів, рішень вищого органу управління та редакцій статуту товариства недійсними, 

за участю представників учасників справи:
позивача - Вабіщевич Т.В.,
відповідача-1 - не з`явилися, 
відповідача-2 - Гера Р.Ю.,
відповідача-3 - не з`явилися,
відповідача-4 - не з`явилися,
третьої особи - не з`явилися, 

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігейт Пропертіс" (далі - ТОВ "Сігейт Пропертіс"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Кратос" про :
- визнання недійсним правочину щодо переходу права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" у розмірі 100%, що у грошовому виразі складає 10   075   000 грн, оформлений договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 29.11.2018 та актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 29.11.2018, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
- визнання недійсними рішення вищого органу управління ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос", оформлені рішенням №19/2 учасника ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 19.02.2019;
- визнання недійсним правочину щодо переходу права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" у розмірі 100%, що у грошовому виразі складає 10   075   000 грн, оформлений договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" №1/03/2019 від 01.03.2019 та актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 01.03.2019, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;
- визнання недійсними рішення вищого органу управління ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос", оформлені рішенням №01/03/19 учасника ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 01.03.2019;
- визнання недійсною редакцію Статуту ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос", затверджену рішенням №01/03/19 учасника ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 01.03.2019;
- визнання недійсними рішення вищого органу управління ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос", оформлені рішенням №02-05/19 одноосібного учасника ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 02.05.2019;
- визнання недійсною редакцію статуту ТОВ "Пікбленк", затверджену рішенням №02-05/19 одноосібного учасника ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 02.05.2019;
- визнання недійсними рішення вищого органу управління ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос", оформлені рішенням №22-05/19 одноосібного учасника ТОВ "Пікбленк" від 22.05.2019;
- визнання недійсною редакцію статуту ТОВ "Пікбленк", затверджену рішенням                                            №22-05/19 одноосібного учасника ТОВ "Пікбленк" від 22.05.2019;
- визнання недійсним правочину щодо переходу до ТОВ "Сігейт Пропертіс" права власності на незавершений будівництвом офісний комплекс (друга черга), загальною площею 20299,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 97000780000), оформлений актом приймання-передачі активів згідно розподільчого балансу від 22.05.2019. 
1.2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що ним не вчинялися дії з відчуження частки у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос", договір купівлі-продажу частки ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 29.11.2018 ним не укладався та не підписувався, на дату його складання був відсутній у місті Києві. У зв`язку з зазначеним позивач вважає, що правочини щодо відчуження ним права власності на частку в статутному капіталі товариства є підробленими та сфальсифікованими, а рішення вищого органу управління товариства у період з 19.02.2019 по 22.05.2019 є незаконними.  
2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/7790/19 позов задоволено повністю.
Визнано недійсним правочин щодо переходу права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" у розмірі 100%, що у грошовому виразі складає 10   075   000 грн, оформлений договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 29.11.2018 та актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 29.11.2018, укладеними між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Визнано недійсними рішення вищого органу управління ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос", оформлені рішенням №19/2 учасника ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 19.02.2019.
Визнано недійсним правочин щодо переходу права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" у розмірі 100%, що у грошовому виразі складає 10   075   000 грн, оформлений договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" №1/03/2019 від 01.03.2019 та актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 01.03.2019, укладеними між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Визнано недійсними рішення вищого органу управління ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос", оформлені рішенням №01/03/19 учасника ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос"від 01.03.2019.
Визнано недійсною редакцію Статуту ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос", затверджену рішенням №01/03/19 учасника ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 01.03.2019.
Визнано недійсними рішення вищого органу управління ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос", оформлені рішенням №02-05/19 одноосібного учасника ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 02.05.2019.
Визнано недійсною редакцію Статуту ТОВ "Пікбленк", затверджену рішенням №02-05/19 одноосібного учасника ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 02.05.2019.
Визнано недійсними рішення вищого органу управління ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос", оформлені рішенням №22-05/19 одноосібного учасника ТОВ "Пікбленк" від 22.05.2019.
Визнано недійсною редакцію Статуту ТОВ "Пікбленк", затверджену рішенням №22-05/19 одноосібного учасника ТОВ "Пікбленк"від 22.05.2019.
Визнано недійсним правочин щодо переходу до ТОВ "Сігейт Пропертіс" права власності на незавершений будівництвом офісний комплекс (друга черга), загальною площею 20299,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 97000780000) оформлений актом приймання-передачі активів згідно розподільчого балансу від 22.05.2019.
2.2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі №910/7790/19 залишено без змін.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позицій інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 та рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі №910/7790/19, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані постанову суду апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду скасувати, а справу направити на новий розгляд.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги ОСОБА_1 :

- в якості підстав подання касаційної скарги скаржник посилається на пункт 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та оскаржує судове рішення з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 Господарського процесуального кодексу України;

- скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій, окрім відмови у задоволенні клопотань про проведення почеркознавчої експертизи було також порушено право на забезпечення змагальності сторін і об`єктивного розгляду справи через відмову у задоволенні клопотань про витребування оригіналів матеріалів реєстраційної справи та не надано оцінку порушенню позивачем вимог Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку  надати відповідь на питання відповідача;

- судами не враховано, що належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував факт підписання саме позивачем договору купівлі-продажу, акту приймання-передачі, які б підтверджували наявність волевиявлення позивача на відчуження спірної частки, може бути лише висновок почеркознавчої експертизи;

-  суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу  ТОВ "Сігейт Пропертіс" підтримує вимоги та доводи касаційної скарги та просить касаційну скаргу задовольнити, оскаржувані постанову суду апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду скасувати з направлення справи на новий розгляд.

3.4. В свою чергу, ОСОБА_2 проти вимог касаційної скарги заперечує та просить оскаржувані судові рішення залишити без змін. 

4. Обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

4.1. Господарськими судами встановлено такі обставини:
- ОСОБА_2 з 23.07.2012 є єдиним учасником, власником 100% статутного капіталу та директором ТОВ МЮК "Кратос", що підтверджується договором купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства від 29.05.2012 (посв. приватним нотаріусом КМНО Шевченко І.Л. за реєстровим 892); заявою про передання частки статутного капіталу від 29.05.2012 (посв. приватним нотаріусом КМНО Шевченко І.Л. за реєстровим 891); протоколом №4 загальних зборів учасників товариства від 23.07.2012; статутом товариства у редакції, затвердженій протоколом №4 від 23.07.2012; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, далі - ЄДР від 26.07.2012 та наказом №1 про призначення на посаду директора від 23.07.2012;
- з 03.07.2013 у власності товариства перебував незавершений будівництвом офісний комплекс (друга черга), загальною площею 20299,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 97000780000), що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2012 у справі №5011-32/10471-2012, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5741755 від 05.07.2013;
- у подальшому в період з 19.02.2019 по 24.05.2019 щодо товариства було вчинено низку реєстраційних дій, внаслідок яких ОСОБА_2 перестав бути власником корпоративних прав у товаристві і з власності товариства вибув офісний комплекс; 
- згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 100% власником статутного капіталу ТОВ "Кратос" значиться ОСОБА_1., а згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником офісного комплексу - ТОВ "Сігейт Пропертіс", єдиним засновником якого виступає також ОСОБА_1.;
- згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань складеного станом на 29.05.2019 проведено наступні реєстраційні дії:
- №10741070011035120 від 19.02.2019, згідно з якою було змінено склад засновників ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" (виключено ОСОБА_2 та включено ОСОБА_3 );
- №10741070012035120 від 21.02.2019, згідно з якою було змінено керівника ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 ;
- №10741070013035120 від 01.03.2019, згідно з якою було змінено склад засновників ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" (виключено ОСОБА_3 та включено ОСОБА_1 );
- №10741050014035120 від 01.03.2019, згідно з якою було зареєстровано Статут ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" у новій редакції;
- №10741070015035120 від 02.03.2019, згідно з якою було змінено керівника з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 ;
- №10741070016035120 від 02.05.2019, згідно з якою було змінено місцезнаходження товариства з "04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 2/10, корп. 14, поверх 4" на "04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4А, офіс 139";
- №10741050017035120 від 22.05.2019, згідно з якою було змінено найменування ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" на ТОВ "Пікбленк", і зареєстровано Статут товариства у новій редакції;
- №10741070018035120 від 22.05.2019, згідно з якою було змінено керівника товариства з ОСОБА_1. на ОСОБА_6.;
- №10741220019035120 від 22.05.2019, згідно з якою було внесено рішення засновників (учасників) товариства щодо виділу;
- №10741050020035120 від 23.05.2019, згідно з якою було: зменшено розмір статутного капіталу товариства з 10   075   000 грн до 2 786   300 грн, у зв`язку з виділом з товариства нової юридичної особи - ТОВ "Сігейт Пропертіс"; змінено грошовий розмір частки засновника з 10   075   000 грн на 2   786   300 грн; зареєстровано статут товариства у новій редакції; внесено відомості про юридичних осіб-правонаступників товариства - ТОВ "Сігейт Пропертіс";
- судами з відомостей ЄДР (відповідні належні докази - роздруківки з ЄДР, залучені до матеріалів справи) встановлено, що підставою для вчинення таких реєстраційних дій стали наступні документи:
- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 29.11.2018 та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 29.11.2018, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до умов яких право власності на частку у розмірі 100% статутного капіталу товариства перейшло від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ;
- рішення №19/2 учасника товариства від 19.02.2019, яким звільнено з посади директора товариства ОСОБА_2 та призначено на посаду директора ОСОБА_3;
- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства №1/03/2019 від 01.03.2019 та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства від 01.03.2019, укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідно до умов яких право власності на частку у розмірі 100% статутного капіталу товариства перейшло від ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ;
- рішення №01/03/19 учасника товариства від 01.03.2019, яким затверджено Статут товариства у новій редакції, а також звільнено з посади директора товариства ОСОБА_3 та призначено на посаду директора ОСОБА_1.;
- рішення №02-05/19 одноосібного учасника товариства від 02.05.2019, яким змінено найменування товариства на ТОВ "Пікбленк", звільнено з посади директора товариства ОСОБА_1. та призначено на посаду директора ОСОБА_6., а також затверджено Статут товариства у новій редакції;
- рішення №22-05/19 одноосібного учасника товариства (код 36799623) від 22.05.2019, яким виділено з товариства нову юридичну особу - ТОВ "Сігейт Пропертіс" зі статутним капіталом 7   288   700 грн, затверджено розподільчий баланс, передано для формування статутного капіталу ТОВ "Сігейт Пропертіс" офісний комплекс, здійснено конвертацію (обмін) часток учасника товариства, з якого здійснюється виділ, зменшено статутний капітал товариства з 10   075   000 грн до 2   786   300 грн, у зв`язку з виділом з нього нового товариства з обмеженою відповідальністю зі статутним капіталом 7   288   700 грн, затверджено статут товариства у новій редакції;
- звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджує, що як єдиний учасник та директор товариства не підписував жоден з вищезазначених документів, що свідчить про їх підробку та фальсифікацію невідомими особами; зазначає, такими діями було порушено його права, як законного власника товариства, оскільки після вчинення вказаних реєстраційних дій, над товариством був встановлений повний корпоративний та управлінський контроль сторонніх осіб, що дозволило їм вивести офісний комплекс, належний на праві власності товариству, на користь третьої особи - ТОВ "Сігейт Пропертіс", що і відбулось шляхом виділу з товариства нової юридичної особи - "Сігейт Пропертіс" зі статутним капіталом 7   288   700 грн та передачі для формування її статутного капіталу офісного комплексу на підставі акта приймання-передачі активів згідно розподільчого балансу від 22.05.2019;
- крім того в обґрунтування обставин підробки підпису на акті приймання-передачі частки позивач посилається на висновок експерта №9310 за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 04.06.2019, складеним експертом першого класу ТОВ "Незалежний інститут судових експертиз" (свідоцтво №35199548), в заключній частині якого зазначено, що підпис від імені ОСОБА_3. , електрографічне зображення якого міститься у графі: "підписи сторін", навпроти друкованого запису: " ОСОБА_2 " в електрофотокопії акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 29.11.2018, виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою.

4.2. Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач, як єдиний належний учасник товариства не виражав своєї волі на відчуження частки у статутному капіталі товариства, не укладав та не підписував жодних правочинів, направлених на відчуження частки у статутному капіталі товариства і не надавав будь-якій особі повноважень на вчинення будь-яких дій відносно частки у статутному капіталі товариства. Також позивач не скликав та не приймав участі у зборах учасників товариства, на яких вирішувалися питання про відчуження частки у статутному капіталі, вихід учасника та інші питання, наслідком яких мала б стати втрата контролю над товариством, не підписував жодних рішень, протоколів зборів учасників товариства, зі змісту яких вбачалися би  відчуження частки у статутному капіталі.

При цьому місцевий господарський суд вказав, що з моменту втрати ОСОБА_2 корпоративного та управлінського контролю над товариством, всі дії виконавчого органу товариства, а також дії та рішення незаконно сформованого вищого органу управління також є незаконними та такими, що не породжують жодних правових наслідків, оскільки вчинялися поза межами волі позивача.

Суд зазначив, що недійсність правочинів, на підставі яких позивача було позбавлено права власності на частку у статутному капіталі товариства, а також недійсність рішень вищого органу управління товариства, якими позивача було звільнено з посади директора та призначено нового директора, підтверджує, що станом на час вчинення правочину по передачі права власності на офісний комплекс на користь ТОВ "Сігейт Пропертіс", у органів управління були відсутні повноваження щодо представництва ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос".

4.3. Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, апеляційний господарський суд зазначив, що рішення місцевого суду є таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Згідно із частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

5.2. Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 

5.3. Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятої та шостої статті 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. 
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

5.4. Частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

5.5. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, підлягає встановленню наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, за результатами вирішення спору в судовому рішенні вказується в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

5.6. Приймаючи оскаржувані судові рішення суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що: 29.11.2018, в день складання та нотаріального посвідчення справжності підпису ОСОБА_2 у місті Київ, ОСОБА_2 знаходився в місті Бердянськ Запорізької області, що підтверджується фактом оформлення ним у цей день у місті Бердянськ нотаріальної довіреності (серія бланка НИМ №341062), посвідченої приватним нотаріусом Бердянського МНО Запорізької області Степаненко Т.А. за реєстровим №2913. 

Судами встановлено, що в посвідчувальному написі, зробленому на вказаній довіреності, зазначено, що вказана довіреність була підписана ОСОБА_2 у присутності нотаріуса, його особу було встановлено, а дієздатність перевірено. Також, з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів вбачається, що бланк ННМ №341062, на якому було виготовлено зазначену довіреність, було витрачено саме 29.11.2018, і згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей вказана довіреність була видана ОСОБА_2. 29.11.2018 об 11:24:07.

Також судами встановлено, що ОСОБА_2 з 29.11.2018 по 03.12.2018 перебував на лікарняному, на доказ чого останнім надано лист непрацездатності серії АДУ № 466410, виданий КНП "Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бердянської міської ради.

При цьому судами враховано, що відстань між містом Бердянськом та містом Києвом (біля 765 км), не дозволяє ОСОБА_2 , фізично перебуваючи об 11:24:07 у м. Бердянську, в цей же день у присутності приватного нотаріуса КМНО Кударенко В.М. вчинити підпис на акті приймання-передачі частки, а приватний нотаріус Кударенко В.М., відповідно, не могла у цей день засвідчити справжність підпису ОСОБА_2 на такому акті.

Також, судами зазначено, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 або ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" видавалися доручення (довіреності) будь-яким іншим особам, які б містили повноваження щодо звернення із заявами до державних реєстраторів та/або осіб, які виконують функції державних реєстраторів, про внесення змін до відомостей про учасників товариства та вчинення будь-яких інших реєстраційних дій. А також того, що ОСОБА_2 вступав з будь-якою особою у правовідношення, з якого б випливало право або обов`язок представляти його інтереси як учасника товариства на загальних зборах та розпоряджатись належною йому часткою у статутному капіталі товариства.

Також судами не прийнято в якості доказу висновок експерта №9310 за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 04.06.2019, так як він складений особою, яка не мала права проводити почеркознавчу експертизу та складати її висновок, оскільки не відносилася до визначених законом суб`єктів, які мають право проводити почеркознавчу експертизу, яка є видом (підвидом) криміналістичної експертизи.

Враховуючи наведене, за відсутності оригіналу договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 29.11.2018, суди визнали доведеною обставину, що цього договору позивач не підписував. 

5.7. Разом з тим, суд касаційної інстанції вважає зазначений висновок судів передчасним з огляду на наступне.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 202 Цивільного кодексу України правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину.

Отже, правочин - це вольові, правомірні дії, безпосередньо спрямовані на досягнення правового результату, а саме на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подається, зокрема, один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Із зазначеної норми вбачається можливість внесення змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі подання лише акта приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства.

Таким чином, чинним законодавством передбачена можливість реєстрації змін у складі учасників, розмірі часток у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю на підставі лише акта приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №915/1299/18.

5.8. ОСОБА_2 стверджував про те, що ним не підписувалися ні договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "МЮК "Кратос", ні акт приймання-передачі цієї частки ОСОБА_3 . Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди першої та апеляційної інстанцій визнали доведеним факт відсутності події підписання договору купівлі-продажу частки від 29.11.2018 на підставі інших долучених до матеріалів справи доказів, а саме, довіреності, вчиненої 29.11.2018 у місті Бердянську у присутності нотаріуса, та листка непрацездатності за період з 29.11.2018 по 03.12.2018, виданого КНП "Бердянський центр первинної медико-санітарної допомоги".

Суди попередніх інстанцій, обмежившись посиланням на відсутність договору купівлі-продажу частки у статутному фонді товариства від 29.11.2018, відповідно до норм процесуального закону не надали правової оцінки акту приймання-передачі частки у статутному фонді від 29.11.2018, та не з`ясували чи свідчить він у цих правовідносинах про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін щодо виконання умов договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 29.11.2018 та набуття певних цивільних прав та обов`язків. Суди попередніх інстанцій не спростували належними, допустимими та достовірними доказами належності чи неналежності підпису ОСОБА_2 , вчиненого на оригіналі акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 29.11.2018, за яким ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_3 прийняв частку у статутному капіталі розміром 10 075 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу, враховуючи, що акт приймання-передачі частки у статутному капіталі є підставою для державної реєстрації змін, зокрема, про склад учасників товариства та цей акт містить посилання на договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 29.11.2018. 

5.9. Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Господарського суду міста Києва з клопотанням про призначення первинної судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити питання щодо підписів ОСОБА_2 на договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 29.11.2018 та акті приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 29.11.2018 (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"). 

Клопотання ОСОБА_1. обґрунтував тим, що висновок експертизи, поданий ОСОБА_2 №9310 від 04.06.2019 за результатами проведення почеркознавчої експертизи, складений експертом Панчошнік І.З. є неналежним доказом, оскільки даний експерт на момент проведення дослідження та складення висновку не працювала у державній спеціалізованій установі зі здійснення судово-експертної діяльності та не мала діючого кваліфікаційного свідоцтва на проведення відповідного виду почеркознавчих експертиз (видане їй раніше свідоцтво було визнано недійсним 01.02.2018 у зв`язку з звільненням з КНДІСЕ та анульоване за рішенням ЕКК КНДІСЕ 02.02.2018 №2), а отже, експерт не відносився до визначених Законом України "Про судову експертизу" суб`єктів, які мають право проводити почеркознавчу експертизу, яка є видом (підвидом) криміналістичної експертизи. Також зазначив, що експертизу Панчошнік І.З. проводила по електрофотокопії акта приймання-передачі частки в статутному капіталі від 29.11.2018, оригінали договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 29.11.2018 та акта приймання-передачі частки в статутному капіталі від 29.11.2018 нею не досліджувались.

Частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Ухвалою від 09.09.2019 Господарського суду міста Києва відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення первинної судової почеркознавчої експертизи належності підписів Овдусенку В.В на договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 29.11.2018 та акті приймання-передачі частки в статутному капіталі від 29.11.2018 виходячи з того, що  клопотання ОСОБА_1 не містить мотивування, що вимагається пунктом 2 частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, якщо експертиза призначається за клопотанням учасника справи у клопотанні повинно бути мотивовано неможливість надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Проте, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не врахував, що ОСОБА_1 не міг надати експертний висновок, оскільки не є стороною договору купівлі-продажу частки у статутному фонді ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 29.11.2018, а відтак не є тією особою у якої знаходяться примірники оспорюваних договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "МЮК "Кратос" від  29.11.2018 та акту приймання-передачі у статутному капіталі ТОВ "МЮК "Кратос", необхідних для проведення експертизи.

5.10. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог норм процесуального права щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, господарські суди зобов`язані надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, які містяться в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Предмет доказування - коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Факти, які належать до предмета доказування, необхідно відрізняти від інших фактів, які встановлюються при розгляді справи, однак не пов`язані з правильним вирішенням питання про права і обов`язки сторін.

5.11. Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною п`ятою статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.12. Посилання суду апеляційної інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №   909/1294/15 є необґрунтованим, оскільки у справі № 909/1294/15 розглядався спір про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників з тих підстав, що частка позивача у розмірі 100% статутного капіталу перейшла у власність іншої особи за відсутності документів, в яких письмово виражено волевиявлення обох сторін на укладення договору дарування чи будь-якого іншого договору (купівлі-продажу, міни тощо).

Тоді як у справі, яка переглядається, акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 29.11.2018, підписаний у двосторонньому порядку ОСОБА_2 , яким передано, та ОСОБА_3 , яким отримано зазначену частку розміром 10   075   000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу вчинений на виконання умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" від 29.11.2018, а тому, за встановленими судами фактичними обставинами правовідносини, наведені у справі №909/1294/15 та у даній справі не є подібними.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

6.3. Згідно з частиною третьою статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

6.4. З врахуванням викладеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, а також судами попередніх інстанцій належним чином не з`ясовано й не перевірено усіх обставин справи, що є порушенням вимог статей 86, 236 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

6.5. Під час нового розгляду справи судам слід установити й дослідити фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, а також надати їм належну правову оцінку з урахуванням викладеного в цій постанові та на підставі норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

7. Судові витрати

7.1. Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 315 Господарського процесуального кодексу України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 

7.2. Частиною чотирнадцятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

7.3. Враховуючи, що в даному випадку справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється. 

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у справі №910/7790/19 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                    В. Студенець

Судді                                                                                                                 І. Кондратова

                                                                                                                                Л. Стратієнко