Постанова
Іменем України
 
30 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 720/833/16-ц
провадження № 61-38230св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,
 
за первісним позовом:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Маршинецька сільська рада Новоселицького району Чернівецької області,
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
за зустрічним позовом:
позивач - ОСОБА_2 ,
відповідач - Маршинецька сільська рада Новоселицького району Чернівецької області,
третя особа - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_3 , на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 лютого 2018 року у складі судді Павлінчука С. С., та постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 08 травня 2018 року 
в складі колегії суддів: Владичана А. І., Височанської Н. К., Литвинюк І. М.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області (далі - Маршинецька сільрада), третя особа - ОСОБА_2 , про часткове скасування рішення сільської ради.
Позовна заява мотивована тим, що рішенням XXXVІІ сесії VІ скликання Маршинецької сільради від 28 вересня 2015 року № 3.16-37/15 йому надано дозвіл на розроблення  проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована на АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,19 га. На виконання цього рішення він уклав договір із землевпорядною організацією щодо виготовлення кадастрового плану. Проте рішенням ІІІ сесії VІІ скликання Маршинецької сільради від 11 лютого 2016 року № 09.23-03/16 попереднє рішення сесії було незаконно скасовано.
Посилаючись на зазначені обставини, просив суд скасувати рішення Маршинецької сільради від 11 лютого 2016 року як незаконне.
ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до Маршинецької сільради, третя особа - ОСОБА_1 , про скасування рішення сільської ради.
Зустрічний позов мотивовано тим, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 йому рішенням Маршинецької сільради від 20 квітня 2007 року № 4/64 надано у власність земельну ділянку розміром 0,1923 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану на АДРЕСА_1 . На цій земельній ділянці вона з чоловіком розпочали будівництво нового будинку. Однак ОСОБА_4 помер, не встигнувши зареєструвати право власності на земельну ділянку та отримати державний акт. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на всі права щодо зазначеної земельної ділянки, у тому числі щодо закінчення нею, як за спадкоємцем за законом процесу приватизації та отримання правовстановлюючого документа на цю земельну ділянку. Спадщину вона прийняла своєчасно, а тому рішення сільської ради щодо надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки фактично позбавляє її права успадкувати земельну ділянку шляхом закінчення розпочатого процесу приватизації земельної ділянки та отримання правовстановлюючого документа, чим порушує її права та законні інтереси.
У зв`язку із зазначеним просила скасувати рішення ХХХVII сесії VI скликання Маршинецької сільради від 28 вересня 2015 року № 3.16-37/15 «Про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 
у власність гр. ОСОБА_1 ».
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Справа розглядалася судами неодноразово.
Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 08 травня 2018 року, первісний та зустрічний позов задоволено.
Скасовано п. 2 рішення III сесії VII скликання Маршинецької сільради від 
11 лютого 2016 року № 09.23-03/16.
Скасовано рішення XXXVII сесії VI скликання Маршинецької сільради від 
28 вересня 2015 року № 3.16-37/15.
Задовольняючи первісний позов ОСОБА_1 , суди виходили із того, що Маршинецька сільрада не мала права скасовувати власне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, а таке рішення може бути скасоване лише судом.
Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову, суди зробили висновок, що надання Маршинецькою сільрадою дозволу ОСОБА_1 на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва 
і обслуговування житлового будинку порушує права та законні інтереси ОСОБА_2 як спадкоємця прав та обов`язків спадкодавця ОСОБА_4 , у зв`язку із чим рішення сільської ради від 28 вересня 2015 року № 3.16-37/15 підлягає скасуванню.
Аргументи учасників справи
У червні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 08 травня 2018 року в частині задоволення зустрічного позову, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити.
Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів свідчать про неправильне тлумачення норм законодавства, зокрема абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статті 79-1 ЗК України. Суди не застосували закон, який підлягає застосуванню, а саме статті 269 та 1219 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) про те, що право на приватизацію є особистим немайновим правом, і воно не може бути предметом спадкування. Суди попередніх інстанцій обґрунтовували свої висновки лише 
з точки зору спадкового права, хоча у цьому випадку, крім спадкових відносин, також існують земельні, які є першочерговими, оскільки мова насамперед йде про об`єкт земельних правовідносин і лише після того мова йде про спадкові правовідносини.
Оскільки судові рішення не оскаржуються в частині вирішення позову 
ОСОБА_1 до Маршинецької сільради, третя особа - ОСОБА_2 , про часткове скасування рішення сільської ради, тому в цій частині в касаційному порядку не переглядаються.
Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано.
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
13 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачу Краснощокову Є. В.
Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Суди встановили, що відповідно до рішення Маршинецької сільради від 20 квітня 2007 року № 4/64 ОСОБА_4 була передана у власність земельна ділянка розміром 0,1923 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована на АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, не зареєструвавши право власності на цю земельну ділянку.
Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, в тому числі й на земельну ділянку розміром 0,1923 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану на АДРЕСА_1 .
Спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2 як спадкоємець за законом, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк 25 вересня 2015 року звернулася до приватного нотаріуса із відповідною заявою.
Рішенням XXXVІІ сесії VІ скликання Маршинецької сільради від 28 вересня 2015 року № 3.16-37/15 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність цієї земельної ділянки ОСОБА_1 
13 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Маршинецької сільради із заявою про завершення процедури приватизації, розпочатої її спадкодавцем.
Рішенням Маршинецької сільради від 21 грудня 2017 року № 32-17/17 ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташованої на АДРЕСА_1 .
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених 
у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі 
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі 
№ 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що «визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови 
у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача».
Суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 у цій справі пов`язані із порушенням її цивільних прав на земельну ділянку іншою особою, якій спірним рішення надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення тієї ж земельної ділянки у власність.
Разом з цим відповідачем за вказаною вимогою ОСОБА_2 визначила лише Маршинецьку сільраду, ОСОБА_1 до участі у справі як відповідач не залучений. Позивач за зустрічним позовом клопотань про залучення 
ОСОБА_1 до участі у справі як співвідповідача не заявляв.
За таких обставин висновки судів про задоволення позову є безпідставними.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення постановлені без додержання норм процесуального права. У зв`язку 
з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 .
Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416 ЦПК України(в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 08 травня 2018 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 до Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, третя особа - ОСОБА_1 , про скасування рішення скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, третя особа - ОСОБА_1 , про скасування рішення відмовити. 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 лютого 2018 року та постанова Апеляційного суду Чернівецької області від 08 травня 2018 року 
в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 до Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, третя особа - ОСОБА_1 , про скасування рішення втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                  В. І. Крат 
 
Судді:                                                                            І. О. Дундар
 
                                                                                     В. І. Журавель
 
                                                                                     Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук