П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/2813/19	

Категорія: 109020100          Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.
          Час і місце ухвалення: 11:01, м. Херсон
          Дата складання повного тексту: 31.01.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  - Бітова А.І.
суддів            - Лук`янчук О.В.
                      - Ступакової І.Г.
при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про зобов`язання затвердити проект землеустрою,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради (далі ХМР) про зобов`язання ХМР, у двотижневий строк з дня набрання судовим рішенням законної сили - затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передати у власність земельну ділянку, площею 0,0620 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:11:003:0049.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що проект землеустрою, погоджено у встановленому порядку ст. 186-1 ЗК України та отримано позитивний висновок Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування ХМР від 18 травня 2018 року №03-18-313 та позитивний експертний висновок Держгеокадастру від 07 травня 2019 року №4727/82/19.
18 червня 2019 року позивач подав до ХМР клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу у власність земельну ділянку площею 0,0620 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:11:003:0049 та присвоєння вказаній земельній ділянці поштової адреси АДРЕСА_2 .
З офіційного сайту відповідача http://www.city.kherson.ua/ позивачу стало відомо, що постійною комісією з питань містобудування, архітектури, комунальної власності та регулювання земельних відносин ( додаток до протоколу №76 від 24 липня 2019 року) рекомендовано затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:11:003:0049.
25 липня 2019 року на сайті відповідача опубліковано проект рішення ХМР №3117, який включений до пропозицій порядку денного 30 сесії міської ради (засідання 22 серпня 2019 року).
Станом на момент звернення до суду з даним позовом клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність відповідачем не розглянуто.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.
Крім того, зазначає, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Задоволення позовних вимог призведе до порушення (втручання) в дискреційні повноваження ХМР на прийняття відповідного рішення в межах та у порядку, передбаченому чинним законодавством. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          суд першої інстанції, в описовій частині рішення посилається на позитивний експертний висновок територіального органу Держгеокадастру від 07 травня 2019 року №4727/82/19, проте судом не з`ясовано що відповідно вказаного висновку та довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та їх розподіл від 30 січня 2018 року - земельна ділянка площею 0,062 га за адресою АДРЕСА_1 - належить до категорії земель житлової та громадської забудови, наявність обмежень в використанні земельної ділянки - відсутні;
-          затвердженою документацією регіонального рівня, яка пройшла відповідну експертизу з урахуванням визначеної території водно-болотних угідь Дельти Дніпра, також є Схема планування Херсонської області, затверджена рішенням Херсонської обласної ради від 08 серпня 2014 року №1070. З наведених викопіювань вказаної схеми вбачається, що територія, де розміщена земельна ділянка відноситься, до житлової забудови;
-          відповідно судом першої інстанції проігноровано, факт, що містобудівною документацію встановленні зони функціонального використання території зокрема зони: садибної житлової забудови (Ж-1); об`єктів природно-заповідного фонду та прибережно-захисних зон (Р1), а також факт що спірна земельна ділянка площею 0,062 га за адресою АДРЕСА_1 - належить до категорії - саме земель житлової та громадської забудови, відповідно підстави для її відведення є цілком законні;
-          первинним документом при визначенні прибережно-захисних смуг в населених пунктах є саме містобудівна документація - таким чином норми ВК України дозволяють визначати межі вказаних смуг на основі проектів землеустрою з обов`язковим врахування містобудівної документації населених пунктів. Що в свою чергу, доводить помилковість висновків суду першої інстанції щодо застосування розмірів вказаних смуг виключно в розмірах встановлених ст. 88 ВК України (25, 50, 100 м.);
-          судом першої інстанції взагалі не надано правову оцінку діям міської ради, щодо ігнорування приписів ч.ч.9-10, ст. 118 ЗК України, відповідно до якої відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність;
-          судом першої інстанції не встановлено, що позивач при замовленні проекту землеустрою та подання його на затвердження до органу місцевого самоврядування діяв в супереч приписів ст.ст. 118, 121, 186-1 ЗК України, та що у міської ради був відсутній обов`язок щодо прийняття рішення, відповідно підстави для відмови в задоволені позову відсутні.
Відзиву на апеляційну скаргу ХМР не подано.
Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції:
18 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонської міської ради з клопотанням, у якому просить затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передати у власність земельну ділянку, площею 0,0620 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 65101366000:11:003:0049.
До клопотання додано:
1) оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 0,0620 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
2 ) копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер 6510136600:00:11:003:0049;
3) копія паспорта та картки платника податків ОСОБА_1 ;
4) оригінал службової записки про присвоєння земельній ділянці поштової адреси від 28 травня 2019 року №3/65-18.
25 липня 2019 року на сайті відповідача опубліковано проект рішення Херсонської міської ради №3117, який включений до пропозицій порядку денного 30 сесії міської ради (засідання 22 серпня 2019 року). Відповідно до додатку до рішення ОСОБА_1 включено до списку громадян, яким затверджено проекти землеустрою щодо відведення у власність вільних від забудови земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки).
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в межах прибережної захисної смуги, тому на дану ділянку поширюється окремий порядок надання та використання, а проект землеустрою на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 не погоджувався з природоохоронним органом, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.
Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 88 ВК України з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.
У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.
Як вбачається зі Схеми планування Херсонської області, затвердженої рішенням Херсонської обласної ради від 08 серпня 2014 року №1070, спірна земельна ділянка площею 0,062 га за адресою АДРЕСА_1 - належить до земель категорії садибної житлової забудови (Ж-1).
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги не відповідає обставинам справи.
Крім того, судова колегія зазначає, що ХМР заперечувало проти задоволення позову з інших підстав, взагалі не вказуючи, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги.
Відповідно до ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
Відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Відповідно до ч.ч.8-10 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:
1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;
2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);
3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів ст. 186-1 ЗК України;
4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;
5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.
При цьому з вищенаведених норм ЗК України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК України, норми ст. 118 ЗК України не містять. 
При цьому, перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.
Слід зазначити, що зобов`язання затвердити проект щодо відведення вказаної земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Затвердження такого проекту без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримано:
-          позитивний висновок Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради від 18 травня 2018 року №03-18-313 (за підписом головного архітектора міста Гуменної Н.В.), про погодження проекту землеустрою.
-          позитивний експертний висновок від 07 травня 2019 року №4727/82/19 - територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (органу Держгеокадастру - експерт державної експертизи Янушевський М.І.), яким погоджено проект землеустрою.
18 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до ХМР клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передати у власність земельну ділянку площею 0,0620 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:11:003:0049 та присвоєння вказаній земельній ділянці поштової адреси АДРЕСА_2 .
З офіційного сайту ХМР вбачається, що постійною комісією з питань містобудування, архітектури, комунальної власності та регулювання земельних відносин (додаток до протоколу №76 від 24 липня 2019 року) рекомендовано затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 Кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:11:003:0049.
Також на сайті ХМР опубліковано проект рішення ХМР №3117 (про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність вільних земельних ділянок).
Разом з тим, на момент розгляду справи клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність відповідачем не розглянуто.
Крім того, судова колегія враховує те, що в ході апеляційного провадження стало відомо про те, що відповідно проекту рішення ХМР від 14 травня 2020 року №4185 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), під розширення присадибної ділянки, під гаражі та передачу земельних ділянок у власність, спільну сумісну власність та в оренду, та внесення змін до рішення міської ради", відповідачем пропонується передати спірну земельну ділянку кадастровий номер 6510136600:11:003:0049 в оренду ОСОБА_2 .
Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, судова колегія вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ХМР у двотижневий строк з дня набрання судовим рішенням законної сили затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передати у власність земельну ділянку, площею 0,0620 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:11:003:0049.
Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 .
Суд вирішив питання щодо судових витрат відповідно ст.ст. 139-143 КАС України.
Також судова колегія дійшла висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №540/2813/19 за позовом ОСОБА_1 до ХМР про зобов`язання затвердити проект землеустрою задоволено частково.
Заборонено ХМР вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки на АДРЕСА_1, кадастровий номер 6510136600:11:003:0049 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.
Частиною 1 ст. 321 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими ст. 34 та главою 9 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.
Згідно з п.7 ч.1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Враховуючи, що заходи забезпечення позову були застосовані до набрання законної сили рішенням у справі, судова колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов`язати Херсонську міську раду у двотижневий строк з дня набрання судовим рішенням законної сили затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передати у власність земельну ділянку, площею 0,0620 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:11:003:0049.
Скасувати заходи забезпечення позову у справі №540/2813/19, застосовані ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року.
Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Херсонську міської ради (73003, м. Херсон, пр. Ушакова, 37, код ЄДРПОУ 26347681) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот сорок вісім) гривень 40 коп. за подачу адміністративного позову та 1 153,50 (одна тисяча сто п`ятдесят) три гривні 50 коп. за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, 1 099,80 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) гривень 80 коп. за подачу заяв про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 31 липня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.