ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5133/20 Справа № 204/8344/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
       головуючого - Варенко О.П.,
       суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2020 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Титова 18-Б», про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири, 
В С Т А Н О В И Л А:
       У листопаді 2019 року позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 
01 листопада 2019 року з 17-00 до 17-30 годин сталося залиття належної їй квартири внаслідок прориву труби, яка йде від стояка опалення до радіатора опалення, що знаходиться у кімнаті квартири АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_1 . Відповідач в належній йому квартирі не мешкає, оскільки здає її в оренду стороннім особам. 
       По факту залиття належної їй квартири комісією ОСББ «Титова 18-Б» було проведено обстеження квартир НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , за наслідками якого складено Акт за фактом залиття від 01 листопада 2019 року, яким встановлено, що: в квартирі НОМЕР_2 йде капітальний ремонт, в результаті затоплення квартири залиті поштукатурені стіни в кімнаті площею 5,5 кв.м, поштукатурені і покриті гіпсом - 9,25 кв.м, стеля в кімнаті-1 кв.м, паркетна підлога - 3 кв.м, поштукатурені стіни кухні площею 7,5 кв.м, поштукатурені і покриті гіпсом -16,5 кв.м, стеля кухні - 7,5 кв.м, паркетна підлога - 7,5 кв.м; також у воді перебували міжкімнатні двері - 3 шт., лиштви та лутки до них - 14 шт., 7 пачок ламінатного полу, стільниця на кухню розміром 3,2 м на 0,50м. 
       У зв`язку з тим, що власник квартири НОМЕР_1 ОСОБА_1 не згоден з тим, що залиття її квартири та придбаних нею будівельних матеріалів сталося з його вини, та відмовився від відшкодування завданої їй матеріальної шкоди, 07 листопада 2019 року вона була вимушена укласти Договір № GР191107-001 на проведення оцінки майна з ТОВ «Галтекс Плюс», у зв`язку з чим було складено повний звіт, яким визначено розмір матеріальних збитків, завданих їй внаслідок залиття квартири, в розмірі 14 949,00 грн. 
За проведення даної оцінки по визначенню розміру матеріальної шкоди нею було сплачено 3 000,00 грн. Крім того, внаслідок залиття були зіпсовані будівельні матеріали: міжкімнатні двері - 3 шт. вартістю 5 940,00 грн, лиштви - 14 шт. вартістю 1 260,00 грн, лутки до них - 3 шт. вартістю 1 410,00 грн, 7 пачок ламінатного полу по 2,1 кв.м дошки в кожній - 14,7 кв.м вартістю 6 615,00 грн, стільниця на кухню розміром 3,2 м на 0,50 м. вартістю 1 624,00 грн. Загальна вартість зіпсованого майна складає 16 849,00 грн. 
       Утримання та ремонт (своєчасна заміна) внутрішньо квартирних мереж водопостачання є обов`язком власника квартири. У зв`язку з тим, що залиття належної їй квартири сталося внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності) власника квартири НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а саме утримання в неналежному неконтрольованому стані внутрішньоквартирної системи централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі НОМЕР_1 , вважає, що саме відповідач має відшкодовувати шкоду.
       На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 34 798,00 грн. 
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2020 року позовну заяву задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири 34 798,00 грн (тридцять чотири тисячі сімсот дев`яносто вісім гривень, 00 копійок).
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні не відповідають дійсним обставинам справи, є однобічними та упередженими; що суд першої інстанції не мав приймати до уваги як належний доказ Акт про залиття від 01.11.2019 року, оскільки він не містить відомостей стосовно причини появи тріщини у місці прориву труби; що матеріали справи не містять висновку експерта щодо причини появи тріщини на трубі, а суд першої інстанції не призначив проведення відповідної експертизи.
Позивач ОСОБА_2 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Третя особа: ОСББ «Титова 18-Б» подало до суд відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просило ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А., зареєстрованого в реєстрі за № 617, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 40,4 кв.м, житловою площею 18,9 кв.м, яка складається з: 1 - коридор, 2 - житлова, 3 - кухня, 4 - санвузол, 5 - кладова, І - лоджія (а.с. 45-48), що також підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 126973450 від 08 червня 2018 року, номер запису про право власності - 26540396 (а.с. 7).
Над квартирою ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_5 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29 січня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 204, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 187543085 від 05 листопада 2019 року, номер запису про право власності - 13111606 (а.с. 8).
Таким чином, квартира позивача розташована на 14 поверсі будинку АДРЕСА_6 , а квартира відповідача безпосередньо над нею на 15 поверсі будинку АДРЕСА_6 . 
Відповідач визнавав, що у квартирі АДРЕСА_7 він не проживає, а здає квартиру в оренду.
01 листопада 2019 року відбулося залиття належної позивачу квартири. Вказаний факт визнавався сторонами.
Згідно Акту огляду квартири АДРЕСА_1 за фактом залиття (а.с. 9), складеного комісією у складі: голови правління ОСББ «Титова 18-Б» Жулковської С.К., виконавчого директора ОСББ «Титова 18-Б» Павлової В.Б., сантехніка обслуговуючої організації ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , власника квартири НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , та в присутності орендаря квартири НОМЕР_1 - ОСОБА_5 , 01 листопада 2019 року з 17.00 до 17.30 через прорив труби, яка йде від стояка опалення до радіатора опалення, що знаходиться у кімнаті квартири НОМЕР_1 (власник ОСОБА_1 ), розташованої над квартирою НОМЕР_2 , лився сильний потік теплої води. Комісією встановлено, що в квартирі НОМЕР_2 йде капітальний ремонт. В результаті затоплення квартири залиті поштукатурені стіни в кімнаті площею 5,5 кв.м, поштукатурені і покриті гіпсом - 9,25 кв.м, стеля в кімнаті - 1 кв.м, паркетна підлога - 3 кв.м, поштукатурені стіни кухні площею 7,5 кв.м поштукатурені і покриті гіпсом - 16,5 кв.м, стеля кухні - 7,5 кв.м, паркетна підлога - 7,5 кв.м. Також у воді перебували міжкімнатні двері - 3 шт., лиштви та лутки до них - 14 шт., 7 пачок ламінатного полу, стільниця на кухню розміром 3,2 м на 0,50 м. Вся квартира знеструмлена, тому що вода лилася зі стелі.
З наявних в матеріалах справи фотознімків до вищезазначеного Акту (а.с. 15) вбачається, що прорив труби (тріщина) стався саме у квартирі відповідача, а саме стався прорив труби, яка йде від стояка опалення до радіатора опалення, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_7 .
Відповідач відмовився від відшкодування завданої позивачу внаслідок залиття квартири матеріальної шкоди.
07 листопада 2019 року між позивачем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Галтекс ПЛЮС» було укладено договір на проведення оцінки майна № GP191107-001, відповідно до умов якого ОСОБА_2 доручила, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Галтекс ПЛЮС» прийняло на себе зобов`язання по виконанню оцінки майна, а саме: визначення матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).
У пункті 2.1 вищезазначеного договору на проведення оцінки майна № GP191107-001 від 07 листопада 2019 року визначено, що вартість послуг з оцінки об`єкта складає 3 000,00 грн без ПДВ. 
Товариством з обмеженою відповідальністю «Галтекс ПЛЮС» було надано ОСОБА_2 послуги визначення матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом здачі-приймання наданих послуг до Договору на проведення оцінки майна № GP191107-001 від 07 листопада 2019 року, в якому також зазначено, що загальна вартість наданих послуг складає 3 000,00 грн. без ПДВ (а.с. 12). 
З рахунку-фактури на оплату № GP191107-001 від 07 листопада 2019 року (а.с. 13), а також квитанції № 0.0.1516387959.1 від 08 листопада 2019 року (а.с. 2), вбачається, що позивач ОСОБА_2 сплатила вартість послуг з оцінки майна у розмірі 3 000,00 грн.
Згідно звіту про незалежну оцінку - матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , складеного оціночною компанією Товариством з обмеженою відповідальністю «Галтекс ПЛЮС» 11 листопада 2019 року, визначено, що вартість матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , складає 14 949,00 грн. (а.с. 22-54).
Крім того, згідно Акту огляду квартири АДРЕСА_1 за фактом залиття (а.с. 9), внаслідок залиття квартири позивача були зіпсовані: міжкімнатні двері - 3 шт., лиштви та лутки до них - 14 шт., 7 пачок ламінатного полу, стільниця на кухню розміром 3,2 м на 0,50 м.
Так, згідно замовлення покупця № 2 від 07 жовтня 2019 року вартість товару S501 гриджио бежевий 4,20*600*28 1U лист (стільниця на кухню) становить 1 624,05 грн (а.с. 14). 
Крім того, згідно накладної № 077 від 30 вересня 2019 року вартість трьох штук міжкімнатних дверей становить 5 940,00 грн, лиштви у кількості 14 шт. - 1 260,00 грн, лутки у кількості 3 шт. - 1 410,00 грн, ламінатний пол - 450 грн за 1 кв.м на загальну суму 16 065,00 грн (внаслідок залиття пошкоджено 7 пачок ламінатного полу, що за даними позивача складає 14,7 кв.м, тобто на загальну суму 6 615,00 грн). 
Таким чином, загальна вартість зіпсованого внаслідок залиття квартири майна складає 16 849,05 грн (1 624,05 грн + 5 940,00 грн + 1 260,00 грн + 1 410,00 грн + 6 615,00 грн = 16 849,05 грн).
Отже, загальний розмір спричиненої позивачу внаслідок залиття квартири матеріальної шкоди становить 34 798,05 грн, з яких: 14 949,00 грн - матеріальні збитки нанесені внаслідок залиття квартири, 16 849,05 грн - вартість зіпсованого внаслідок залиття квартири майна, 3 000,00 грн - вартість послуг по визначенню матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття квартири.
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись положенням ст.ст. 11, 16, 22, 319, 322, 1166, 1192 ЦК України, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що висновки суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні не відповідають дійсним обставинам справи, є однобічними та упередженими; що суд першої інстанції не мав приймати до уваги як належний доказ Акт про залиття від 01.11.2019 року, оскільки він не містить відомостей стосовно причини появи тріщини у місці прориву труби; що матеріали справи не містять висновку експерта щодо причини появи тріщини на трубі, а суд першої інстанції не призначив проведення відповідної експертизи, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ст.102 ЦПК України).
Відповідно до ст.105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.
Статтею 106 ЦПК України, передбачено право учасника справи подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).
Таким чином, відповідач, заперечуючи проти змісту Акту про факт залиття від 01.11.2019 року, мав право заявити клопотання про призначення у справі технічної експертизи з метою встановлення дійсної причини виникнення тріщини у трубі, або подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, але не скористався своїм процесуальним правом. 
Матеріали справи не містять жодних відомостей про заявлення сторонами клопотання про призначення експертизи. 
Клопотання про призначення у справі технічної експертизи до суду апеляційної інстанції також не подавалося.
Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Під час вирішення спору про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, суду необхідно з`ясувати: що стало причиною залиття, хто в цьому винен, тобто в результаті чиїх дій (бездіяльності) це сталося, причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) та спричиненою шкодою, розмір збитків.
Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
В той же час, під час розгляду даної справи відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, та усі свої заперечення обґрунтовував припущеннями, що залиття квартири сталося внаслідок протиправних дій самого позивача.
Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що він не повинен нести відповідальність за залиття квартири позивача, оскільки прорив труби стався зі сторони стояка, а не зі сторони радіатора опалення розташованого у його квартирі; що стояки опалення є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку, та за їх належний технічний стан відповідає ОСББ «Титова 18-Б», не можуть бути прийняті судом до уваги.
Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, виключно власник житлового приміщення (або законний володілець) зобов`язаний утримувати у належному технічному стані майно, що йому належить, та знаходиться у його володінні та користуванні.
Доказів на спростування наявних в матеріалах справи фотознімків до Акту (а.с. 15), згідно яких стався прорив труби, яка йде від стояка опалення до радіатора опалення, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_7 , відповідачем не надано. 
Таким чином, матеріали справи не містять докази, які б виключили факт вини відповідача у заподіянні ОСОБА_2 матеріальної шкоди в результаті залиття квартири. 
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач самовільно здійснила безпідставне втручання у інженерну систему теплопостачання (стояк теплопостачання) будинку АДРЕСА_6 без повідомлення та залучення кваліфікованих фахівців ОСББ «Титова 18-Б», не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заміна системи опалення в квартирі, яка належить ОСОБА_2 , проводилась у вересні 2019 року за попереднім повідомленням та в присутності працівника-сантехніка обслуговуючої ОСББ «Титова 18-Б» організації - ОСОБА_4, що підтверджується письмовими поясненнями третьої особи та поясненнями сторін.
Інші доводи в апеляційній скарзі відповідача про те, що рішення суду першої інстанції є безпідставним та незаконним, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.
Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України. 

Головуючий О.П.Варенко
Судді: В.С.Городнича
О.В.Лаченкова