ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3253/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання»
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року (головуючий суддя: Сіпак А.В.) по адміністративній справі №280/3253/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -
                                               
ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (далі – ТОВ «Запоріжжяелектропостачання») 03.07.2019 року звернулося до суду з позовом до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі – ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому просить визнати протиправними та скасувати винесене відповідачем податкове повідомлення – рішення №0044635006 від 11.04.2019 року, яким до ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» за порушення п. 201.10. ст. 201 ПК України, а саме затримку реєстрації податкових накладних, виписаних в лютому 2019 року на суму 3  353 236,67 грн., відповідно до п.120-1.1 ст. 120-1 ПК України  застосовано штраф 10 % в розмірі 335  323,71 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» не заперечує факту порушення ним терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН, яке як він зазначає відбулося внаслідок не коректної роботи програми “М&I”, та на його думку ніяким чином не вплинуло на податковий облік та не зачепило прав, інтересів, зокрема держави.
Також позивач зазначає, що вищезазначені накладні не підлягали наданню контрагентам покупцям, які не є платниками податку на додану вартість, а тому відсутні підстави для застосування до ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» штрафних санкцій на підставі п.120-1.1 ст.120 - 1 ПК України.
У відзиві на позов відповідач зазначає про безпідставність доводів позивача та вважає правомірним застосування до ТОВ «Запоріжжяелектропостачання»  штрафу за приписами п.120-1.1 ст.120 - 1 ПК України, відповідно до прийнятого податкового повідомлення - рішення №0044635006 від 11.04.2019 року, в зв`язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено з підстав правомірності застосування відповідачем до позивача штрафу згідно приписів п.120-1.1 ст.120 - 1 ПК України, відповідно до прийнятого податкового повідомлення - рішення №0044635006 від 11.04.2019 року.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах позовної заяви.
22.06.2020 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від представника   позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
В обґрунтування клопотання зазначено, що через встановлення карантину на підставі постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19», та постанов КМУ від 20.05.2020 року №392 ,від 17.06.2020 рок, №500 з 12.03.2020 року  по 31.07.2020 року, представник позивача не може прибути в судове засідання. Крім того позивач  має обмежену кількість представників Товариства, та значний обсяг слухань по іншим справам, а тому просить забезпечити можливість представнику Товариства брати участь в судових засіданнях по справі в приміщенні Запорізького окружного адміністративного суду.
Ухвалою від 25.06.2020 року  клопотання представника позивача повернуто без розгляду через порушення вимог ч.2 ст.195 КАС України, а саме: не надання суду апеляційної інстанції доказів надсилання копії клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції іншим учасникам справи.
В той же час подібні порушення чинного процесуального законодавства представником позивача допущені повторно, на такі помилки суд апеляційної інстанції вже звертав увагу в ухвалі від 9.06.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про участь в судовому засіданні, призначеного на 10.06.2020 року,  в режимі відеоконференції.
Матеріли справи свідчать, що справа знята з розгляду суду апеляційної інстанції 14.04.2020 року, 20.05.2020 року, 10.06.2020 року  через встановлення карантину для запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 29 Закону України від 06.04.2000 № 1645-III «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Постановою КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» (зі змінами та доповненнями) встановлено карантин на всій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року.
Проте, постановами КМУ від 20.05.2020 року №392   , від 17.06.2020 року №500 запроваджено адаптивний карантин з терміном дії до 31.07.2020 року з послабленням протиепідемічних заходів.
Послаблення протиепідемічних заходів застосовується та припиняється на території регіону на підставі рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке приймається з урахуванням оцінки епідемічної ситуації та наявності у регіоні ознак для послаблення протиепідемічних заходів.
Так, протоколом регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій №30 позачергового засідання від 22.05.2020 року, у зв`язку зі сприятливою епідемічною ситуацією, що склалася на території Дніпропетровської області, яка відповідає ознакам, встановленим у абзацах 3, 4 та 5 пункту 4 Постанови, запроваджується послаблення протиепідемічних заходів та дозволяється, зокрема регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, та використання таких засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб тощо.
З огляду на зазначене, оскільки пасажирські перевезення автомобільним транспортом у  міжобласному та міжнародному сполученні відновлено,  суд апеляційної інстанції вважає, що посилання   позивача на неможливість з`явитися у судове засідання 30.06.2020 року у зв`язку з встановленням карантину на всій території України, та подання клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції з порушеннями встановленого КАС України порядку звернення з подібними клопотаннями  є намаганням відтермінувати розгляд справи, що в свою чергу є зловживанням процесуальними правами.
Так як  в судове засідання апеляційного суду повідомлені належним чином про день розгляду справи сторони не з`явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно    ст.229 КАС України    не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року відповідає, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Пунктом 75.1 ст. 75, п. 86.2 ст. 86 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.
Із матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в ЄДРПН з датою виписки лютий 2019 року, за результатами якої складено акт №0726/08-01-50-06/42093239 від 20.03.2019 року.
Відповідно до викладених в акті висновків ТОВ «Запоріжжяелектропостачання»   порушено приписи п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме перевищено терміни реєстрації податкових накладних в ЄРПН, виписаних в лютому 2019 року на суму 3  353 236,67 грн.
Враховуючи дане порушення ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення – рішення №0044635006 від 11.04.2019 року, яким до ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» відповідно до п.120-1.1 ст. 120-1 ПК України  застосовано штраф 10 % в розмірі 335  323,71 грн.
Не погодившись з даним податковим повідомленням - рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку.
За результатами розгляду скарги позивача податкове повідомлення – рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, в зв`язку з чим позивач оскаржив його в судовому порядку.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Пунктом 201.10 ст. 201, п.120 - 1.1 ст. 120 - 1 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог ст. 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, а саме:
10 % - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 % у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 % у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 % у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 % у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Позивачем не заперечується факт реєстрації податкових накладних з порушенням встановленого п. 201.10. ст. 201 ПК України строку, однак зазначається, що дане порушення відбулося внаслідок не коректної роботи комп`ютерної програми “М&I”, що на думку суду є безпідставним доводом, оскільки дана програма належить позивачу, а не податковому органу, який і повинен здійснювати контроль за якістю її роботи.
Доводи   позивача, що вищезазначені накладні виписані контрагентам - покупцям, які не  є платниками податку на додану вартість, що звільняє ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» від встановленої п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України відповідальності є  безпідставними, оскільки норма п.120-1.1 ст. 120-1 ПК України не має множинного трактування та чітко визначає умови звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, а саме: податкові накладні, які не надаються отримувачу (покупцю) по операціям, що звільнені від оподаткування відповідно до ст. 197 ПК України або які оподатковуються за нульовою ставкою відповідно до ст. 195 ПК України.
Аналогічна правова позиція висловлена також Касаційним адміністративним судом Верховного Суду в постановах від 04.09.2018 року по справі №816/1488/17 (К/9901/152/17), від 10.12.2019 року по справі №540/830/19 (К/9901/30016/19).
Оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, що спірні накладні складені позивачем по операціям, які звільнені від оподаткування або   оподатковуються за нульовою ставкою , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірне застосування відповідачем до позивача штрафу за приписами п.120-1.1 ст. 120-1 ПК України відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення - рішення №0044635006 від 11.04.2019 року.
Доводами апеляційної скарги вказані обставини не спростовуються.
Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання»  - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року по адміністративній справі №280/3253/19 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 10 червня 2020 року, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Строки касаційного оскарження, з урахуванням п.3 Розділу IV «Прикінцеві Положення» КАС України, в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020 року, продовжуються на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню на території України гострої респіраторної хвороби коронавірусної хвороби (COVID-19).   

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий