Номер провадження: 22-ц/813/2751/20 
Номер справи місцевого суду: 520/17194/19
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.
суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.
розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року про забезпечення позову в частині зустрічного забезпечення, постановлену під головуванням судді Коваленко О.Б., -
встановив:
У липні 2019 року ОСОБА_2   звернулася до суду з позовом до ТОВ «Дютайв», ТОВ «П.А.Ф. ЛТД», ОСОБА_3 , ТОВ «Інвест Лімітед Компані», треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Шевченко М.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С. про визнання права власності витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування реєстраційних дій. 
У вересні 2019 року ОСОБА_2   звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,0755 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер – 5110136900:26:005:0148 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1661484651101).
Представник відповідача ТОВ «Інвест Лімітед Компані», у судовому засіданні, здійснила заяву щодо зустрічного забезпечення у розмірі ціни позову.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року клопотання ОСОБА_2   задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,0755 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер – 5110136900:26:005:0148 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1661484651101). Застосовано зустрічне забезпечення позову з визначенням позивачеві розміру зустрічного забезпечення у сумі 1 476 468 грн. 
Не погодившись з ухвалою суду про забезпечення позову в частині зустрічного забезпечення позову, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2   звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду в частині застосування зустрічного забезпечення позову скасувати, посилаючись на те, що ухвала суду в частині застосування зустрічного забезпечення є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята із неправильним застосуванням норм процесуального права. 
У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2   зазначив, що матеріали справи не містять доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, відповідачем не доведено зазнання будь-яких збитків у разі застосування заходів забезпечення позову, а також не обґрунтована сума таких збитків, а судом в свою чергу не наведено підстав та обґрунтування застосування зустрічного забезпечення у розмірі 1 476 468 грн.
У своєму відзиві ТОВ «Інвест Лімітед Компані» зазначило, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку порушує права та завдає прямих збитків Товариству як законному і добросовісному власнику земельної ділянки. 
У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи заяву ОСОБА_2   про забезпечення позову, районний суд прийшов до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, при цьому застосовуючи зустрічне забезпечення, суд виходив з того, що є підстави для застосування зустрічного забезпечення, відповідно до ст. 154 ЦПК України, так як позивачем також можуть вчинятись певні дії по відчуженню свого майна чи інші дії, які можуть істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови від позову, залишення позову без розгляду, відмови у задоволенні позову, а також принципу співмірності, розумності, зважаючи на ціну спірної земельної ділянки, судом визначене зустрічне забезпечення у розмірі 1 476 468, 00 грн. 
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Дютайв», ТОВ «П.А.Ф. ЛТД», ОСОБА_3 , ТОВ «Інвест Лімітед Компані», треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Шевченко М.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С. про визнання права власності витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування реєстраційних дій, в якому позивач просила:
- визнати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно – земельну ділянку, площею 0,0755 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- витребувати із чужого незаконного володіння ТОВ «Інвест Лімітед Компані» у власність ОСОБА_2 вищезазначену земельну ділянку;
- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності.
ТОВ «Інвест Лімітед Компані» звернулося до суду із заявою щодо зустрічного забезпечення у розмірі ціни позову, а саме 1 476 468, 00 грн.
В обґрунтування заяви зазначило, що наслідком вжиття заходів забезпечення щодо майна ТОВ «Інвест Лімітед Компані», у вигляді заборони відчуження, є репутаційні ризики юридичної особи, зменшення ціни майна, що тягне матеріальні втрати.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом, з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.
На підставі викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції виходив з предмету позовних вимог, врахував необхідність співмірності зустрічного забезпечення із заходами забезпечення позову та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову, відтак прийшов до вірного висновку про необхідність вжиття зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду суму в розмірі 1 476 468 грн., яку вірно розраховував, виходячи з розміру збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку з забезпеченням позову.
При цьому, апеляційний суд враховує, що позивач не надав відомості щодо свого майнового стану, а тому, з метою забезпечення інтересів усіх учасників спору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України.
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.
Доводи апеляційної скарги   ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , що матеріали справи не містять доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, відповідачем не доведено зазнання будь-яких збитків у разі застосування заходів забезпечення позову, а також не обґрунтована сума таких збитків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вимоги забезпечення позову та зустрічного забезпечення позову є співмірними з заявленими позовними вимогами та відповідають вимогам цивільно-процесуального законодавства.
З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а оскаржувана ухвала відповідає нормам права, тому підстави для її скасування відсутні.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року про забезпечення позову в частині зустрічного забезпечення – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.
Повний текст судового рішення складено 12 серпня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра