Ухвала
 
19 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 569/4771/19
провадження № 61-12001ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 липня 2020 року за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Волошина Іллі Васильовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент» про скасування запису про реєстрацію права власності та визнання майнових прав,
ВСТАНОВИВ:
10 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 липня 2020 року, яка за своїм змістом не відповідає вимогам статей 389, 392 ЦПК України.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті                      389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті                       389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки в нійне зазначені конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 містять посилання на порушення норм процесуального права, також вказує на правові висновки Верховного Суду, однак не вказано конкретного пункту як на підставу касаційного оскарження судового рішення, його обґрунтування та конкретні норми права, які було неправильно застосовано до спірних правовідносин судом апеляційної інстанції та щодо яких Верховний Суд висловлював правову позицію, яку, на думку відповідача не враховано у оскарженому судовому рішенні.
Згідно пункту першого частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються, зокрема копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Заявником не додано до касаційної копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Оскільки касаційна скарга за своїм змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, її належить залишити без руху з наданням особі, яка подала скаргу, строку для виправлення зазначених недоліків (подання касаційної скарги, яка відповідала б вимогам наведеної норми процесуального права).
17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX(далі - Закон № 731-IX), яким внесено зміни до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України та викладено в новій редакції, а саме: «Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом».
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 липня 2020 року залишити без руху.
Надати  ОСОБА_1 строк для усунення недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            М. М. Русинчук