ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5903/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 серпня 2020 року                                                                       м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

  В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив: 
-             визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у підтвердження трудового стажу, оформлене рішенням комісії з питань підтвердження трудового стажу від 24.04.2019 № 8/28 за період роботи з 16.01.1983 року по 15.10.1985 року, працюючи в Тресті «Мангишлакнефтегеофізика» в подальшому ВАТ «Мангистраупромгеофізика» на посаді техніка-підривника сейсмічної партії 2/81; 
-             зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області врахувати при призначенні пенсії ОСОБА_1 , пільговий стаж на посаді техніка-підривника сейсмічної партії 2/81 за період роботи з 16.01.1983 року по 15.10.1985 рік.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердження трудового стажу оформлене рішенням комісії з питань підтвердження трудового стажу від 24.04.2019 року № 8/28 за період роботи з 16.01.1983 року по 15.10.1985 року, працюючи в Тресті «Мангишлакнефтегеофізика» в подальшому ВАТ «Мангистраупромгеофізика» на посаді техніка-підривника сейсмічної партії 2/81.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області врахувати при призначенні пенсії ОСОБА_1 , пільговий стаж на посаді техніка-підривника сейсмічної партії 2/81 за період роботи з 16.01.1983 року по 15.10.1985 рік.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Так, у відповідності до положень частини першої ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.01.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного    фонду  України в Київській області із заявою, щодо підтвердження трудового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах,  разом    із заявою про призначення пенсії, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», додано   довідку про заробітну плату (архівна довідка), а також, інші документи на підтвердження трудового стажу, в тому числі трудові книжку.
Проте, відповідач врахував частину трудового стажу, а саме за період з 26.11.1985 по 31.12.1991 рік, по іншій частині трудового стажу, а саме за період з 16.01.1983 по 15.10.1985 року, - не врахував, про що зазначив в своєму рішенні від 24.04.2019 № 8/28.
Згідно із записами в трудовій книжці, за період з січня 1983 по жовтень 1985 року, позивач працював в Тресті «Мангишлакнефтегеофізика» (в подальшому                                   ВАТ «Мангистраупромгеофізика») на посаді техніка-підривника сейсмічної партії 2/81.
Позивач вказує на те, що відповідно до Постанови Ради Міністрів СССР № 1173 від 22.08.1956 року, «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», а саме список № 2, розділ 1, підпункт 1а, - наявні посади в тому числі посада підривника, який зайнятий на відкритих горних роботах і роботах на шахтовій поверхні. Так працюючі на даний посаді, позивач виконував роботи пов`язані з проведенням вибухових робіт в горних та шахтових роботах.
Натомість, відповідач у своєму рішенні від 24.04.2019, зазначив що позивач не має права на зарахування пільгового трудового стажу, оскільки пунктом "б" розділу 2, Списку № 2 не передбачена посада підривника. Позивач звернув увагу на те, що, дійсно, в зазначеному розділу немає такої посади, бо розділ відноситься до інженерів які зайняті на геологорозвідуванних роботах, а не на відкритих роботах та шахтах, що пов`язані з вибуховою діяльністю.
З урахуванням вимога ч. 3. ст. 13 та ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач вважає невизнання відповідачем спірного періоду   протиправним та таким порушує його законні права та охоронювані інтереси, що зумовило звернення до суду.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.
Відповідно до змісту Постанови Ради Міністрів СССР № 1173 від 22.08.1956 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», список № 2, розділ 1, підпункт 1а, - наявні посади в тому числі посада підривника, який зайнятий на відкритих горних роботах і роботах на шахтовій поверхні.
Працюючі на даній посаді, позивач виконував роботи пов`язані з проведенням вибухових робіт в горних та шахтових роботах, проте, пенсійний орган у рішенні від 24.04.2019, зазначив що позивач не має права на зарахування спірного пільгового трудового стажу, оскільки пунктом "б" розділу 2, Списку № 2 не передбачена посада підривника, а також, оскільки в трудовій книжці   позивача відсутні записи про проведення атестації робочих місць, а позивачем не надано документів про проведення такої атестації.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.
Згідно з нормами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-1V, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У відповідності до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком     № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього закону на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається        ст. 100 даного закону.
Згідно з ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.93 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж установлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання а також архівними документами. Коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ на підставі показань свідків. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.
Відповідно до положень ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше чинним законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день уведення в дію цього закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, установлених раніше чинним законодавством.
Зазначення пенсійним органом посилання на п. б розділу 2 Списку № 2, яким не передбачено посаду підривника є помилковим, адже вказаний розділ стосується інженерів які зайняті на геологорозвідувальних роботах, а не на відкритих роботах та шахтах, що пов`язані з вибуховою діяльністю. Натомість, відповідачем не було звернуто належну увагу на положення постанови Ради Міністрів СССР № 1173 від 22.08.1956 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», список № 2, розділ 1, підпункт 1а, - згідно яких, наявні посади в тому числі посада підривника, який зайнятий на відкритих горних роботах і роботах на шахтовій поверхні.
Водночас, необхідно зазначити, що позитивним обов`язком держави в цілому та її державних органів, в тому числі Пенсійного фонду України, є забезпечення можливості збереження на підприємствах первинних документів про роботу працівників від яких залежить виникнення і реалізації майнових прав громадянин при призначені пенсії.               Не забезпечення належного зберігання вказаних документів на підприємствах, не витребування вичерпної інформації органами пенсійного фонду і невиконання своїх гарантійних функції державою, незалежно від надзвичайності підстав та, як наслідок, обмеження громадянам в реалізації та підтвердженні прав на пенсійне забезпечення, не повинно нівелювати або обмежувати конституційні права позивача.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у підтвердження трудового стажу позивача, оформлене рішенням комісії з питань підтвердження трудового стажу від 24.04.2019 № 8/28 за період роботи з 16.01.1983 року по 15.10.1985 в Тресті «Мангишлакнефтегеофізика» на посаді техніка-підривника сейсмічної партії 2/81, є протиправними, а пенсійним органом під час розгляду спору не було надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій, як і не було наведено (доведено) цього під час розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.       
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,      

                                          П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення. 

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                               О.М. Ганечко

Судді                                                                                                                 В.В. Кузьменко

                                                                                                              О.І. Шурко