П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1635/19	
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
за участю секретаря судового засідання – Тутової Л.С.
представника ТОВ фірма «Паритет» - Івченка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Паритет» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення № UA508000/2019/000051/2 від 01 липня 2019 року про коригування митної вартості товарів, -
В С Т А Н О В И В:
           06 серпня 2019 року, позивач, товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Паритет», звернувся з позовом до Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, правонаступником якої є Чорноморська митниця Держмитслужби, в якому просив суд:
-  визнати протиправним та скасувати рішення Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів № UА508000/2019/000051/2 від 01 липня 2019 року.
В обґрунтування позову позивач вказав, що митна вартість товарів була обчислена за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору, який є пріоритетним, а тому, контролюючи правильність визначення декларантом митної вартості товарів, орган доходів і зборів зобов`язаний здійснити всі передбачені законом заходи для застосування основного методу. За наявності сумнівів щодо повноти відомостей та документів, що подані декларантом для підтвердження митної вартості, митний орган має витребувати необхідні додаткові документи та вжити інші заходи для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Також позивач послався на те, що для підтвердження заявленої митної вартості товару ним було надано до митного органу всі необхідні документи, передбачені ст. 53 МК України, а саме ті які ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, яка підлягає сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України. За таких обставин позивач вважав, що відповідач необґрунтовано відмовив у застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту), а тому рішення митного органу про коригування митної вартості товарів є протиправним та має бути скасованим. 
          Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року, ухваленим у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, адміністративний позов ТОВ «Паритет» задоволений в повному обсязі.
Визнане протиправним та скасоване рішення Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів № UA508000/2019/000051/2 від 01 липня 2019 року.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Чорноморська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про відсутність складової митної вартості, яка при визначенні додається до ціни і повинна бути документально підтверджена, оскільки позивач під час митного оформлення товару не надав належних доказів вартості товару відповідно до ч.10 ст. 58 МК України, а саме, надана до митного оформлення калькуляція щодо витрат на транспортування та страхування не має документального підтвердження числових значень складових митної вартості.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, які узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 29.05.2019 року між ТОВ «Паритет» (Покупець) та компанією «BCAuto Encheres», Франція (Продавець), укладений контракт № СН-UA-18/02/06 №FV19014706 на постачання машин (а.с.  14).
Відповідно до вказаного контракту, продавець зобов`язується передати у власність покупця товар: BMW serie 3 F30 LCI 316D 116 CH Business A, 85 RW/116 ch, 1995 cm3, 4 pts., 2017, VIN WBA8F91030A060818, а покупець зобов`язується оплатити вартість товару на умовах передоплати та прийняти товар. Вартість контракту становить 9716,67 євро.
Товар, що поставляється за контрактом супроводжується рахунком-фактурою.
На виконання умов контракту позивач 31.05.2019 року сплатив продавцю 9716,67 євро, що підтверджено платіжним дорученням в іноземній валюті № 2 від 31.05.2019 року.
18.06.2019 товар був доставлений в Україну (під митний контроль Львівської митниці ДФС України), а 27 червня 2019 року під митний контроль Херсонської митниці ДФС України).
01.07.2019 року декларантом позивача - товариством з обмеженою відповідальністю «Брокерсько-юридичне агентство «Елвін» (ТОВ БЮА «Елвін»), за договором про надання послуг митного брокера № 11/1 від 27.04.2018 року, для митного оформлення товару до митного посту «Херсон – Центральний» Херсонської митниці ДФС була подана митна декларація №UA508030/2019/004178 від 01.07.2019 року (а.с. 84-85), відповідно до якої митна вартість товару заявлена в розмірі 9716,67 євро, за ціною контракту.
Разом з митною декларацією були надані такі документи:
- рахунок - фактура (інвойс) (Commercial invoice) FV19014706 від 29.05.2019 року (а.с. 81-83);
- сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR 1 (Movement ctrtificate EUR 1) А4009990 від 25.06.2019 року (а.с. 94);
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 2017 НОМЕР_1 від 20.03.2017 року (а.с. 89-92);
- банківський платіжний документ, що стосується товару №2 від 31.05.2019 року (а.с. 93);
- калькуляція транспортних витрат № 26/06-01 від 26.06.2019 року (а.с. 88);
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів  №FV19014706 від 29.02.2019 року (а.с 76-77);
- договір про надання послуг митного брокера №11/1 від 27.04.2018 року (а.с.  21-22);
- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів  4240303 від 18.06.2019 року;
- висновок експертного дослідження Херсонського НДЕКЦ, 22/6541/4881, від 22.06.2019 року (а.с. 18);
- сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу UA.008.76458-19 від 19.06.2019 року (а.с. 19).
Наявність вищезазначених документів при митному оформлені товару за митною декларацією UA508030/2019/004178 від 01.07.2019 року підтверджено як матеріалами справи так і карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508030/2019/00083 від 01 липня 2019 року (а.с. 86-87).
01.07.2019 року митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2019/000051/2 (а.с.  75).
Підставою для корегування митної вартості товарів зазначено те, що декларантом, заявлено неповні відомості про митну вартість товару та недодані усі необхідні документи, а саме: не надано висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, які б містили у якості порівняльної інформації відомості про вартість авто з максимально наближеними характеристиками; не надано МД країни експорту; не надано страхових документів.
Митний орган скоригував та визначив митну вартість товару за резервним методом, з посиланням на ст. 64 Митного кодексу України, на підставі наявної інформації, враховуючи пропозиції з продажу авто у країні експорту із мережі Інтернет www.mobile.de)., внаслідок чого митна вартість  товару склала 19650 євро (19500 євро – вартість ТЗ, 150 євро – витрати на транспортування).
На обґрунтування не застосування попередніх методів зазначені такі причини:
- основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу;
- другорядні:
    - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів;
    - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості;
    - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи не мають розбіжностей, рахунок-фактура від 29.05.2019 року містить вартість товару в розмірі 9716,67 євро; вартість контракту згідно з п.4.1 контракту від 29.05.2019 року №FV19014706 становить 9716,67 євро; платіжне доручення в іноземній валюті №2 від 31.05.2019 року містить суму в 9716,67 євро.
При цьому суд першої інстанції відхилив посилання відповідача на відомості Інтернет сайту www.mobile.de, оскільки відомості з мережі Інтернет є неналежним та недостовірним доказом, а сторони не володіють мовою (німецька), якою ведеться наповнення сайту, а тому відсутня можливість, встановити інформацію щодо предмета доказування та дійсні обставини справи.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Спірні правовідносини, які виникли з приводу визначення митної вартості товарів регулюються Митним Кодексом України.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 МК України).
Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 МК України визначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України (ч. 3 ст. 54 МК України).
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).
Матеріалами справи підтверджено, що позивач при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надав пакет документів, які містили числові показники ціни товару, проте митний орган дійшов хибного висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару. А ні при розгляді справи судом першої інстанції, а ні при апеляційному оскарженні судового рішення, митний орган не довів належними та допустимими доказами  того факту, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо не включення до митної вартості товару витрат на страхування та транспортування, які були фактично сплачені або підлягають сплаті за оцінюваний товар та не були заявлені декларантом як складова митної вартості, оскільки заявлення декларантом витрат на страхування та транспортування до складових митної вартості може мати місце лише у випадку, якщо такі витрати не були включені до ціни товару, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар.
Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на інформацію  з мережі Інтернет, та  погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставного посилання митного органу на дані Інтернет сайту www.mobile.de, оскільки відповідно до п.5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела довідкової інформації:
- спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС;
- спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку;
- інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів;
- інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару;
- інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи;
- інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС;
- цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;
- інформація отримана з мережі Інтернет.
З усього переліку джерел довідкової інформації, серед яких є висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством, відповідач обрав лише інформацію з мережі Інтернет.
Відповідно до пп.6 п.2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується:
- включення всіх витрат (складових митної вартості), зазначених у частині десятій статті 58 Кодексу;
- включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті;
наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості (далі - ДМВ);
- наявність арифметичних помилок у митній декларації, ДМВ або документах, які підтверджують митну вартість товарів;
- наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах;
- наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок);
- наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.
Лише після аналізу даної основної інформації митний орган може, при виявленні вищезазначених обставин, додатково використовувати довідкові джерела, наприклад інформацію з мережі Інтернет. Проте довідкове джерело інформації не може превалювати над даними первинних документів.
Товариством надано повний пакет документів для підтвердження митної вартості товару, а тому митний орган мав змогу пересвідчитись у числових показниках вартості товару.
Дані з мережі Інтернет є неналежним та недостовірним доказом, оскільки сторони не володіють мовою (німецька), якою ведеться наповнення сайту, а тому не має можливості, встановити інформацію щодо предмета доказування та дійсні обставини справи.
Як зазначено в оскарженому рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару у зв`язку із: неподання усіх необхідних документів, які підтверджують миту вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару. Враховуючи вимоги ч. 2  ст. 64 Митного кодексу України  використана наявна мережі Інтернет (www.mobile.de) інформація про продаж автомобілів, яка становить 19650 євро/шт (19500 євро вартість транспортного засобу та 150 євро витрати на транспортування).
Апеляційний суд, як і суд першої інстанції, зазначає, що  Перелік витрат, що одразу не включені до вартості товару, та які необхідно додати до фактурної вартості для визначення митної вартості товару зазначено у ч.10 ст. 58 МК України. Під час декларування митної вартості, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України декларант повинен надати документи, що підтверджують розраховану митну вартість (тобто складові митної вартості). 
Проте, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Отже, апеляційний суд вважає правильним  висновок суду першої інстанції, що позивач для оформлення товару за методом № 1 надав всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митний орган безпідставно застосував резервний метод визначення митної вартості товару (метод №2 ґ).
Також апеляційний суд зазначає, що ненадання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості товару. Правова позиція з даного питання викладена  в постанові Верховного Суду у справі №804/16980/14, № 815/2013/15  та в інших рішеннях з цього питання.
Інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву на позов (а.с.  62-67), та не спростовують висновки суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2-12, 72-77, 242, 308, 310, 315, 316, 325, 327, 328, 329 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі № 540/1635/19  -  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 15.07.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.