ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

24 липня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/1245/20
Головуючий у першій інстанції - Деркач О. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/827/20

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Бечка Є.М., Онищенко О.І.,
за участю секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «Чернігівобленерго»,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 березня 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 27.03.2020, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (далі за текстом - АТ «Чернігівобленерго»), у якому, уточнивши позовні вимоги, остаточно просила визнати дії цього товариства незаконними, зобов`язати останнє усунути перешкоди в користуванні у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 електричною енергією, а саме здійснити безкоштовне під`єднання цієї квартири до електромереж і стягнути з АТ «Чернігівобленерго» відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що ОСОБА_1 є власником вищевказаної квартири. Будь - яких боргів у неї перед АТ «Чернігівобленерго» немає. 19.12.2019 позивач направила відповідачеві листа, в якому просила, зокрема, укласти з нею відповідний договір та оформити на неї особовий рахунок без включення до нього боргів попередніх власників. Відповіді на цей лист ОСОБА_1 не отримала, будь - які повідомлення, розрахунки, квитанції на її адресу їй теж не надходили. 18.02.2020 відповідач припинив постачання електричної енергії до квартири позивача, про що було залишено відповідне повідомлення без ознак, які мають офіційні документи: дата, підпис, печатка, штамп; складати про це відповідній акт представники АТ «Чернігівобленерго» відмовилися. У зв`язку з зламом щитової панелі та обрізанням дроту, через який здійснювалося електропостачання до квартири ОСОБА_1 , було викликано поліцейський патруль, який оформив відповідні документи за фактом цього виклику. Незважаючи на отримання 05.03.2020 відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, на 13.03.2020 електропостачання до квартири позивача не відновлено. Отже припинення АТ «Чернігівобленерго» електропостачання за відсутності заборгованості з абонплати, без повідомлення про його припинення та без складання відповідного акту, невідновлення електропостачання після отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у цій справі є незаконними та такими, що завдали ОСОБА_1 моральну шкоду, яка виразилася в порушенні звичного способу її життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення, хвилюваннях.
Оскаржуваним рішенням у задоволені позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що вимоги позивача про безкоштовне під`єднання належної їй квартири до електромереж є обґрунтованими, але відповідач 17.03.2020 під`єднав квартиру позивача до електромережі, а тому для задоволення позову в цій частині нема підстав, та що задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суперечитиме ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів».
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
- суд І інстанції, визнавши вимогу щодо безкоштовного під`єднання до електромережі обґрунтованою, відмовив у її задоволенні;
- суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів».
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Чернігівобленерго» просить залишити її без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
У справі встановлено таке.
01.10.2019 між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровувана) укладено договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з п. 3.3 цього договору, за домовленістю сторін за зобов`язаннями щодо житлово-комунальних послуг, які виникли станом на 01.10.2019, відповідає дарувальник (копія цього договору на арк. 2).
Із облікової відомості АТ «Чернігівобленерго» по особовому рахунку № 797/33 абонента ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вбачається наявність заборгованості з абонплати в сумі 516 грн 36 коп. за період з серпня 2018 р. по січень 2019 р. (арк. 21). Із виставленої АТ «Чернігівобленерго» Єсиневич Т.В . квитанції для сплати абонплати за грудень 2018 р. вбачається таке ж (її копія на арк. 22).
Згідно з копією акту від 28.12.2018 № 339027, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 АТ «Чернігівобленерго» відключило від електропостачання (арк. 23),
У попередженні абоненту ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) від 15.05.2019 ПАТ «Черенігівобленерго» повідомило, що станом на 01.01.2019 по її особовому рахунку виникла заборгованість в сумі 516 грн 36 коп. та що у разі її несплати буде здійснене відключення від електромережі на 21-й день з моменту отримання ОСОБА_2 цього попередження (його копія на арк. 32). Доказами відправлення цього попередження є копії реєстру на відправку кореспонденції ПАТ «Черенігівобленерго» (арк. 33) і списку згрупованих поштових відправлень цього товариства (арк. 34-35).
Згідно з копіями актів:
- від 26.06.2019 № 056622, вказану квартиру АТ «Чернігівобленерго» відключено від електропостачання на автоматах (арк. 24),
- від 07.10.2019 № 060005, цю квартиру відключено від електропостачання на лічильнику (арк. 25),
- від 07.10.2019 № 060023, від 12.11.2019 № 079753, від 13.01.2020 № 071763 і від 14.01.2020 № 071769, цю ж квартиру відключено від електропостачання на автоматах (арк. 26-29);
- від 18.02.2020 № 077536, згадану квартиру відключено від електропостачання на електролічильнику; відрізано відхідний провід (арк. 30).
Копію ухвали про відкриття провадження у цій справі відповідач отримав 05.03.2020, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення відповідного змісту (арк. 8).
Згідно з копією акту АТ «Чернігівобленерго» від 17.03.2020 № 082576, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підключено до електромережі  відхідних клемах електролічильника абонента (арк. 31).
Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.
У частині 1 ст. 13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 1 ст. 367 цього ж Кодексу приписує, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Проаналізувавши позовну заяву з метою виконання цих норм права, апеляційний суд дійшов висновку, що спірні правовідносини між сторонами виникли з 19.12.2019 - з дати, у яку, за твердженням позивача, нею направлено відповідачеві листа з пропозицією укласти договір на постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_2 .
Абзац 66 пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу I Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, встановлює, що споживання електричної енергії - користування електричною енергією споживачем за допомогою електрообладнання для задоволення потреб споживача відповідно до укладених договорів.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач  (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність); постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги; універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України. Стаття 56 цього ж Закону у ч.ч.1, 2 визначає, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником.
Пункт 3 ч. 1 ст. 57 названого Закону приписує, що електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Частина 2 цієї ж статті встановлює, що електропостачальник зобов`язаний укладати договори, обов`язкові для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови таких договорів та розглядати відповідно до порядку, визначеного Регулятором, звернення, скарги та претензії споживачів щодо надання послуг з постачання електричної енергії та надавати вмотивовані відповіді.
Згідно з ч. 1 ст. 58 згаданого Закону, споживач має право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку; подавати відповідному електропостачальнику, оператору системи розподілу звернення, скарги та претензії, зокрема щодо якості електропостачання, щодо надання послуг з постачання електричної енергії та отримувати в установленому законодавством порядку вмотивовані відповіді або повідомлення про заходи щодо усунення електропостачальником причин скарги; отримувати від відповідного електропостачальника інформацію, передбачену законодавством та умовами договору постачання електричної енергії споживачу.
Згідно з п. 13 розд. ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» згаданого Закону, діяльність з розподілу електричної енергії з 01.01.2019 здійснюється на підставі нових ліцензій на провадження діяльності з розподілу електричної енергії. При цьому фактом приєднання споживача до договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
У справі відсутні докази, що ОСОБА_1 зверталася до АТ «Чернігівобленерго» з листом, в якому просила, зокрема, укласти з нею договір на постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_2 та оформити на неї особовий рахунок. Зокрема копія заяви такого змісту, фіскального чека ВПЗ Київ 107 АТ «Укрпошта» від 19.12.2019 і роздруківка з сайту АТ «Укрпошта» не є такими доказами, так як у копії чека відсутнє повне найменування отримувача відправлення і його адреса (у ньому зазначено: «Кому: КЕРІВНИКУ ВАТ ОБЛ»; «Куди: 14000 Чернігів», арк. 60-60 зворот). Крім того, це твердження заперечує відповідач у відзивах на позов і на апеляційну скаргу. Тож в силу ст.ст. 81 ч. 1, 82 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відкидає як недоведене посилання ОСОБА_1 на те, що вона направила відповідачеві листа, в якому просила, зокрема, укласти з нею відповідний договір та оформити на неї особовий рахунок без включення до нього боргів попередніх власників. До того ж, згідно з п. 3.2.11. згаданих Правил роздрібного ринку електричної енергії, для укладення договору про постачання електричної енергії разом із заявою-приєднанням, яка за формою й змістом має відповідати приписам додатку до Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, споживач-фізична особа також надає:
- довідку про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків або реєстраційний номер картки платника податків, або копію паспорта (від фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру фізичної особи - платника податків не вимагається);
- у визначених законодавством випадках - копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок), копію декларації про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору про постачання електричної енергії споживачу на будівельні майданчики);
- документи, що підтверджують наявність договору, укладеного з операторам системи на послуги розподілу (передачі) електричної енергії (паспорт точки розподілу (передачі), інформацію про присвоєний ЕІС-код). Проте доказів надання ОСОБА_1 вищенаведених документів АТ «Чернігівобленерго» для укладення між ними договору про постачання електричної енергії суду не надано. Крім того, з копії заяви, яку за недоведеним твердженням ОСОБА_1 вона надіслала АТ «Чернігівобленерго», вбачається, що за формою й змістом ця заява не відповідає приписам додатку до Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.
Як на дату набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_2 (01.10.2019), так і на дату, у яку, за недоведеним твердженням останньої, нею направлено відповідачеві листа щодо укладення договору на постачання електричної енергії до належної їй квартири (19.12.2019), електропостачання до цієї квартири було припинене у зв`язку з відключенням її 26.06.2019 АТ «Чернігівобленерго» від електромережі. Після цієї дати електропостачання до квартири, про яку йдеться, АТ «Чернігівобленерго» припиняло іще 6 разів (07.10.2019 (двічі), 12.11.2019, 13.01.2020, 14.01.2020, 18.02.2020) у зв`язку з, як стверджує відповідач у відзиві на позов, самовільним його відновленням (арк. 18). Їх правомірність у рамках цієї справи не оспорюється.
Абзацом 2 п. 2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. У ході розгляду справи не встановлено, що ОСОБА_1 з дати набуття права власності на квартиру АДРЕСА_2 по дату пред`явлення позову вчинено яку-небудь з цих дій (за винятком самовільних, які в силу ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» не породжують законних наслідків). Причому пункт 2.1.3. вищеназваних Правил приписує, що ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.
Абзац 4 п. 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії приписує, що на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання. Проте на 18.02.2020 - на вказану в позовній заяві дату припинення АТ «Чернігівобленерго» постачання електричної енергії до квартири ОСОБА_1 остання не була абонентом цього товариства. Отже в силу цього і пунктів 3.1.6., 3.1.9. згаданих Правил суд не може констатувати, що припинивши 18.02.2020 електропостачання до цієї квартири, відповідач яким-небудь чином вплинув законні права та (або) інтереси позивача, які охороняються Законом України «Про ринок електричної енергії» та (чи) іншими нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини. Тож нема підстав стверджувати, що невідновлення електропостачання до належної ОСОБА_1 квартири після отримання АТ «Чернігівобленерго» копії ухвали суду про відкриття провадження у цій справі (05.03.2020) в силу абзацу 4 п. 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії є незаконною бездіяльністю відносно ОСОБА_1 як споживача послуг цього товариства. Тому ця обставина не має наслідком відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди. Крім того, з акту АТ «Чернігівобленерго» № 082576 від 17.03.2020 вбачається, що споживача електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , підключено до електромережі. Доказів зворотного чи невиправданої затримки цього підключення суду не надано.
З наведеного випливає, що висновок місцевого суду про відмову в задоволенні позову є вірним, але мотиви, з яких він дійшов цього висновку, є хибними. Отже оскаржуване рішення підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову і залишенню без змін в іншій частині.
Апеляційний суд вирішує справу як на доказах, досліджених судом І інстанції, так і на доказах, досліджених апеляційним судом, так як всі вони мають виключне значення для справи.
Керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 березня 2020 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову, виклавши їх у редакції, що наведена в мотивувальній частині цієї постанови. 
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                    Судді: