ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/2854/19	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С. 	
Провадження № 22-ц/817/705/20 	Доповідач - Парандюк Т.С.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Парандюк Т.С. 
суддів -  Дикун С. І., Храпак Н. М., 

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу № 606/2854/19 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго" на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 4 червня 2020 року, ухваленого суддею Ромазан Л.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго" про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання та зобов`язання поновити електропостачання, -

В С Т А Н О В И В:
       у жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ВАТ "Тернопільобленерго" в особі Теребовлянського району електромереж про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання та зобов`язати відповідача поновити електропостачання будинку, поклавши на нього витрати за повторне підключення електроустановки. 
       В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27 серпня 2019 року працівниками Теребовлянського РЕМу без письмового попередження було припинено електропостачання за адресою проживання його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: в АДРЕСА_1 . У вказаному житловому будинку він постійно проживав та користувався електроенергією. 24 вересня 2019 року склав заяву-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, згідно з якими він та ВАТ «Тернопільобленерго» набули певних прав та обов`язків. Однак, з часу виникнення таких договірних відносин відповідач не здійснював йому розподіл електричної енергії за спірною адресою, посилаючись на те, що він повинен оплатити вартість робіт по підключенню до електричних мереж, які були відключені 27 серпня 2019 року споживачу ОСОБА_2 7 жовтня 2019 року він погасив заборгованість за спожиту електроенергію, яка виникла за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на його матір, як споживача електроенергії.
       Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 4 червня 2020 року позов задоволено частково.
       Зобов`язано ВАТ "Тернопільобленерго", м. Тернопіль, вул. Енергетична, 2, код ЄДРПОУ 00130725, надати послуги з розподілу електричної енергії, зокрема з підключення споживача ОСОБА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , відповідно до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу ВАТ "Тернопільобленерго", заяви-приєднання ОСОБА_1 до умов вказаного договору від 24 вересня 2019 року.
       В решті позовних вимог відмовлено.
       Стягнуто із ВАТ "Тернопільобленерго", м. Тернопіль, вул. Енергетична, 2 код ЄДРПОУ 00130725, в користь держави 840,80 грн. судового збору.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 4 червня 2020 року в частині відмови визнання незаконним відключення від мережі електропостачання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги.
       В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальником регулюється Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінетом Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року.
       Відповідно до умов договору та Правил користування електроенергією споживач зобов`язаний оплачувати за спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
       Пунктом 27 ПКЕЕН передбачено, що у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.
       Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вихідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).
       27 серпня 2019 року бригада працівників Теребовлянської РЕМ ВАТ "Тернопільобленерго" без жодних попереджень, на електроопорі, припинила постачання електроенергії до житлового будинку по АДРЕСА_2 , тобто до домоволодіння у якому він проживав, мотивуючи свої дії непогашеною заборгованістю за спожиту електроенергію з сторони споживача, чим порушено його права як споживача електроенергії. Він був присутнім при відключенні будинку від електропостачання. Як зазначив апелянт, заборгованість дійсно була у розмірі 242 грн. 10 коп. Проте в подальшому була оплачена 7 жовтня 2019 року.
       07.07.2020 року ВАТ "Тернопільобленерго" подало апеляційну скаргу на вищевказане рішення, в якій просить скасувати рішення Теребовлянського районного суду від 4 червня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
       В обґрунтування апеляційної скарги ВАТ "Тернопільобленерго" зазначило, що при винесені рішення суд першої інстанції посилався на договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається тільки між оператором системи та постачальником електричної енергії.
       Відповідно до п. 2.1.6 ПРРЕЕ фактом приєднання споживача до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (подання) підписаної заяви-приєднання, сплати рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.
       Судом не враховано, що ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання 24 вересня 2019 року. На момент підписання заяви-приєднання постачання електричної енергії було припинено, в зв`язку з припиненням дії попереднього договору.
       А відповідно до п. 7.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії та п. 11.5.11 Кодексу системи розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 310, відновлення тимчасово припинення/обмеження розподілу електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу за зверненням користувача протягом 5 робочих днів з дати оплати послуг з відновлення електроживлення.
       Також, апелянт не погоджується із сумою стягнення із нього судового збору.
       Відповідно до Закону України "Про Державний Бюджет на 2019 рік" розмір судового збору при поданні позову фізичною особою нематеріального характеру у 2019 році склав 768,40 грн. В зв`язку з тим, що позовна заява про визнання незаконним відключення від електромережі та зобов`язання поновити електропостачання була подана позивачем до суду 31.10.2019 року, розмір судового збору слід розраховувати з розміру судового збору відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", тобто - 768,40 грн.
       16 липня 2020 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу ВАТ "Тернопільобленерго" у якому зазначив, що дії працівників РЕМу 27 серпня 2019 року з приводу відключення світла в його будинку були незаконними.
       31 липня 2020 року ВАТ "Тернопільобленерго" подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначили, що до 24 вересня 2019 року ОСОБА_1 не звертався до ВАТ "Тернопільобленерго" Теребовлянського РЕМ про укладення договірних відносин по розподілу електричної енергії, а попередні договірні відносини з ОСОБА_2 припиненні у зв`язку із смертю фізичної особи - споживача (ст. 24-25 ЦК України).
       Таким чином, станом на 27 серпня 2019 року оператор системи розподілу, отримавши інформацію від місцевого органу самоврядування, не володів і не міг володіти інформацією про користувачів даного приміщення ( АДРЕСА_1 ), або правонаступників після смерті споживача ОСОБА_2 
       А відповідно, ВАТ "Тернопільобленерго" Теребовлянський РЕМ не мав конкретно визначеної особи та адреси її місцезнаходження для направлення попередження про припинення електропостачання. А тому, твердження апелянта про відключення без попередження не може бути доказом неправомірності дії відповідача, оскільки відключення стало наслідком бездіяльності апелянта та несвідомого ставлення до цивільних правовідносин, в тому числі набутого у спадщину майна.
       Станом на 27.08.2019 року договірні відносини за вказаною адресою були відсутні, тому ВАТ "Тернопільобленерго" мав всі підстави припинити/обмежити розподіл електричної енергії відповідно до п. 11.5.1., 11.5.2., 11.5.3 Кодексу системи розподілу.
       Відповідно до п. 2.1.2 Правил РРЕЕ, не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором систем до власних електроустановок.
       Враховуючи, що Теребовлянською міською радою не вказані правонаступника та користувачі даного приміщення, Теребовлянський РЕМ ВАТ "Тернопільобленерго" припинив енергопостачання будинку за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з припиненням договірних відносин та не укладення договору між споживачем та оператором системи, наявною заборгованістю у сумі 242,10 грн. та відповідно до п. 11.5.3 Кодексу системи розподілу - для забезпечення збереження необхідного рівня надійності та якості електропостачання іншим користувачам.
       Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.
       Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України.
       Дослідивши докази у справі у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ВАТ "Тернопільобленерго" підлягає до часткового задоволення.
       Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
       Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли права та обов`язки за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного з 24 вересня 2019 року. Свої зобов`язання за цим договором (розподіл електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 ) відповідач безпідставно не виконує.
       З таким висновком погоджується колегія суддів.
       Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . є інвалідом другої групи загального захворювання
        З 15 січня 2020 року по даний час ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
       Матір ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На споживача ОСОБА_2 Теребовлянським РЕМ ВАТ «Тернопільобленерго» був відкритий особовий рахунок НОМЕР_1.
        Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.
       Згідно з ч. 1, 2 ст. 633, ч. 1 ст. 634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
       Відповідно до ч. 1 ст 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Згідно із п. 11.5.24 Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 310, відшкодування витрат оператору системи розподілу на відновлення розподілу електричної енергії користувачу (повторне підключення електроустановки) здійснюється за рахунок сторони, за зверненням або з вини якої відбулося припинення розподілу електричної енергії (відключення електроустановки), за винятком форс-мажорних обставин.
       
       Станом на 01.01.2019 року за особовим рахунком НОМЕР_1 виникла заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 242.10 грн., яка 7 жовтня 2019 року погашена.
       Відповідно до завдання на відключення абонентів від 20 серпня 2019 року Теребовлянського району електромереж ВАТ «Тернопільобленерго» 27 серпня 2019 року за особовим рахунком НОМЕР_1 було відключено постачання електроенергії у зв`язку із смертю споживача ОСОБА_2 , про що складено акт про припинення електропостачання.
       Доказів того, що ОСОБА_1 є належним спадкоємцем ОСОБА_2 , під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції сторонами суду не надано.
       Зі змісту ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" випливає, що учасники ринку електричної енергії діють на договірних засадах.
       Згідно до п.2.1.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року - фактом приєднання споживача до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій , які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема, повернення (подання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.
       24 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Теребовлянського РЕМ ВАТ «Тернопільобленерго» та склав заяву-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу ВАТ «Тернопільобленерго» за адресою https:www.teo . com.ua/.
       Згідно із п. 2.1, 2.2 договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, заяви-приєднання від 24.09.2019 року ВАТ «Тернопільобленерго» (оператор системи) зобов`язався надавати послуги з розподілу електричної енергії згідно з реєстром за ЕІС-кодом 62Z2282572773425 за об`єктом споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а споживач ОСОБА_1 зобов`язався здійснювати придбання та оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії згідно з умовами договору.
       Зазначений договір набрав чинності з дня приєднання ОСОБА_1 до умов цього договору і діє до 31 грудня 2020 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання та продовжує свою дію на кожен наступний календарний рік (п.9.1 договору).
       Як встановлено судом першої інстанції, що після укладення між сторонами договору та набрання ним чинності, тобто з 24 вересня 2019 року, відповідачем послуги з розподілу електричної енергії не надаються. 
       Не заслуговує на увагу посилання апелянта ОСОБА_1 про те, що ВАТ "Тернопільобленерго" в особі Теребовлянського РЕМ незаконно відключив 27 серпня 2019 року його, як споживача послуг з електропостачання, від системи електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки споживачем таких послуг ОСОБА_1 став лише з 24 вересня 2019 року, тобто з моменту укладення договору із відповідачем, його права таким відключенням порушені не були, а тому у задоволенні цієї вимоги позивача суд першої інстанції правомірно відмовив. 
       Безпідставними є твердження апелянта ВАТ "Тернопільобленерго", що ОСОБА_1 повинен оплатити витрати за повторне підключення даного будинку, оскільки останній став споживачем їх послуг тільки 24.09.2019 року.
       Також надуманими є твердження апелянта ВАТ "Тернопільобленерго" про те, що суд першої інстанції не врахував, що відновлення тимчасово припинення/обмеження розподілу електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу за зверненням користувача протягом 5 робочих днів з дати оплати послуг з відновлення електроживлення.
        ОСОБА_1 своїх зобов`язань за укладеним із відповідачем договором не порушував. Також судом першої інстанції було встановлено, що заборгованість за спожиту електроенергії попереднього споживача ОСОБА_2 було оплачено 7 жовтня 2019 року.
       Не приймаються до уваги колегією суддів і посилання ОСОБА_1 на те, що правовідносини між ним і ВАТ "Тернопільобленерго" регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року, оскільки дані Правила втратили чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №502 від 20.06.2018 року. 
       Інші докази та обставини, на які посилається заявники в апеляційних скаргах, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
       Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення в частині зобов`язання відповідача поновити електропостачання будинку є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
       Що ж стосується апеляційної скарги ВАТ "Тернопільобленерго" щодо стягнення судового збору в користь держави у сумі 840,40 грн., то у цій частині апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду - до зміни.
       Згідно п. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
       Як вбачається із матеріалів справи позовна заява ОСОБА_1 була подано до суду 31 жовтня 2019 року.
       Відповідно до Закону України "Про Державний Бюджет на 2019 рік" розмір судового збору при поданні позову фізичною особою нематеріального характеру у 2019 році склав 768,40 грн.
       Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області в частині стягнення судового збору слід змінити, зменшивши суму стягнення судового збору із ВАТ "Тернопільобленерго" в користь держави з 840,40 грн. до 768, 40 грн.
       Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

       Керуючись ст. ст. 274, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -
       
П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго" - задовольнити частково.
       Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 4 червня 2020 року в частині стягнення судового збору слід змінити, зменшивши суму стягнення судового збору із ВАТ "Тернопільобленерго" в користь держави з 840,40 грн. до 768, 40 грн.
       В решті рішення суду залишити без зміни.
       Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на сторони в межах ними понесеними.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ст. 389 ч.3 ЦПК України.                 Повний текст постанови складено 07 серпня 2020 року.
Головуюча                                                                        Т.С. Парандюк

Судді:                                                                        С.І. Дикун

                                                                               Н.М. Храпак