ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.006569 пров. № А/857/7174/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                 Большакової О.О., Кушнерика М.П., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної  бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-                                                                                                                                                                     

суддя в 1-й інстанції – Брильовський Р.М.,
час ухвалення рішення – 12.05.2020 року 11:00 год., 
місце ухвалення рішення – м.Львів,
дата складання повного тексту рішення – 12.05.2020 року,

                                                            в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної  бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року позов задоволено. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити прапорщику ОСОБА_1 як військовослужбовцю, яка проходили військову службу на посаді льотного складу у військовій частині недоплачену з 01.10.2010 по 05.07.2016 та з 13.07.2016 по 28.02.2018 щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 “Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій” з урахуванням вже виплачених сум, у розмірах, в порядку та умовах виплати, передбачених Наказом Міністра Оборони №595 від 15.11.2010 “Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України”, Наказом Міністра Оборони №550 від 24.10.2016 “Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України:
з 1 жовтня 2010 року до 31.03.2013 у розмірі місячного грошового забезпечення за кожний місяць цього періоду;
з 1 квітня 2013 року до 31.08.2013 року у розмірі 90 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний місяць цього періоду;
з 1 вересня 2013 року до 31.12.2013 року у розмірі 80 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний місяць цього періоду;
з 1 січня 2014 року по 05.07.2016 року у розмірі 70 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний місяць цього періоду;
з 13 липня 2016 року по 28.02.2018 року у розмірі 70 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний місяць цього періоду. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити прапорщику ОСОБА_1 як військовослужбовцю, яка займала посаду льотного складу і виконувала польоти за планами бойової (навчально-льотної) підготовки у складі екіпажів літаків, вертольотів, недоплачену з 01.01.2011 по 05.07.2016 та з 13.07.2016 по 28.02.2018 надбавку за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя у розмірі 35 відсотків від посадового окладу, передбаченої Наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 “Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам ” з урахуванням виплачених сум.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посада позивача не належить до льотного складу, позивач до льотної роботи не був допущений, оскільки не є льотчиком і жодних польотів за планом бойової (навчальної-льотної) підготовки не виконував. Зазначив, що підстав для здійснення перерахунку немає, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу за їхньої відсутності в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, яка проходить службу на посаді старшого інструктора рятувальної парашутно-десантної групи військової частини НОМЕР_1 .
Як слідує із змісту витягу із послужного списку прапорщика ОСОБА_1 , остання проходила службу:
          з 25.12.2007-24.01.2011 на посаді фельдшера рятувальника рятувальної парашутно-десантної групи в/ч НОМЕР_1 ;
з 24.01.2011-26.03.2014 на посаді фельдшера рятувальної парашутно-десантної групи в/ч НОМЕР_1 ;
з 26.03.2014-06.07.2016 на посаді фельдшера рятувальника рятувальної парашутно-десантної групи в/ч польова пошта НОМЕР_2 ;
з 12.07.2016-29.08.2018 на посаді фельдшера рятувальника рятувальної парашутно-десантної групи в/ч НОМЕР_1 ;
з 29.08.2018 по т.ч. на посаді фельдшера рятувальника рятувальної парашутно-десантної групи в/ч НОМЕР_1 .
23.01.2019 ОСОБА_1 звернулася до військової частини НОМЕР_1 з рапортом, у якому просила перерахувати щомісячну додаткову грошову винагороду як особі льотного складу відповідно до Постанови КМУ №889 від 22.09.2010 та надбавку за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, яка передбачена п.14.2 Розділу XIV Наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 “Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам ” як особі льотного складу у розмірі 35 відсотків посадового окладу.
27.02.2019 військова частина НОМЕР_1 надала ОСОБА_1 відповідь листом № 725, у якому повідомила, що щомісячну додаткову грошову винагороду ОСОБА_1  було встановлено відповідно до підпункту 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 р. № 889 “Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії. Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій” (зі змінами) та підпункту 2.2. пункту 2. Наказу Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595 “Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України” (зі змінами), а саме: з 01 жовтня 2010 р. по 31 березня 2013р. - не встановлювалась; з 01 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 січня 2014 р. но 28 лютого 2018 року (включно) - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення. Відповідно до пункту 14.2.5. наказу Міністра оборони України від 11.06.2008р. № 260 “Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” надбавки за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя за період з 01.01.2010 по 28.02.2018 ОСОБА_1 було встановлено у розмірі двадцять п`ять відсотків посадового окладу, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
11.03.2019 ОСОБА_1 звернулася до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про перерахунок щомісячної додаткової грошової винагороди як особі льотного складу, відповідно до Постанови КМУ №889 від 22.09.2010 та підпункту 2.2. пункту 2. Наказу Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, надбавки за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, передбаченої п.14.2 Розділу XIV Наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 та виплатити недоплачену суму.
08.04.2019 командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 відповідь листом № 197, у якому повідомив, що відповідно до пункту 14.2.5. наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 “Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” надбавки за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя за період з 01.01.2010 по 28.02.2018 ОСОБА_1 було встановлено у розмірі двадцять п`ять відсотків посадового окладу, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
Постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 “Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій” установлено щомісячну додаткову грошову винагороду:
1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
Зазначена постанова 01.03.2018 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
З 01 березня 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
Відповідно до п. 2  Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України №595 від 15.11.2010 виплата винагороди здійснюється в таких розмірах на місяць:
до 100 відсотків місячного грошового забезпечення:
військовослужбовцям, які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил України;
військовослужбовцям, які займають посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил України відповідно до переліку, наведеного в додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 “Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби надзвичайних ситуацій” (із змінами);
військовослужбовцям, які займають посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил Збройних Сил України та Сухопутних військ Збройних Сил України за Переліком посад військовослужбовців - наземних авіаційних спеціалістів, які забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил Збройних Сил України та Сухопутних військ Збройних Сил України, згідно з додатком 1 до цієї Інструкції;
військовослужбовцям, які займають посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил України за Переліком військових частин і підрозділів високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил України, згідно з додатком 2 до цієї Інструкції;
військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу у військових частинах, установах, військових навчальних закладах (навчальних центрах, на курсах), в організаціях, а також у штабах і управліннях з`єднань і вище.
11.06.2008 Міністерством оборони України наказом № 260 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яка визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства (п. 1.2 Інструкції).
Відповідно до п.п. 14.2.7. особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачується надбавка за особливі умови служби в таких розмірах на місяць тридцять п`ять відсотків посадового окладу - особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом які займають посади льотного складу і виконують польоти за планами бойової (навчально-льотної) підготовки у складі екіпажів літаків, вертольотів (повітряних пунктів управління, літаючих лабораторій).
Зазначена інструкція втратила чинність  20.07.2018.
Відповідно до переліку посад льотного складу, який має право виконувати польоти у складі екіпажів повітряних суден, авіації Збройних Сил України, військова служба на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, затвердженого   Наказом Міністра оборони України 12.01.2004 року за N 9, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 січня 2004 року за N 103/8702, до льотного складу відносяться особи офіцерського складу, особи рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, та строкової військової служби, які займають посади льотного складу за відповідною спеціальністю та виконують польоти за планами бойової   (навчально-льотної) підготовки у складі екіпажів повітряних суден авіації Збройних Сил України.
Перелік посад згідно вказаного   наказу   (в тому числі): фельдшер-рятувальник у складі повітряних суден авіації Збройних Сил України.
Суд встановив та не заперечується відповідачем, що позивачу під час проходження військової служби у Збройних Сил України ОСОБА_1 виплачувалося грошове забезпечення, зокрема і щомісячна додаткова грошова винагорода та  надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя.
Однак, на переконання позивача грошове забезпечення їй нараховувалося  невірно, оскільки відповідачем не було враховано того факту, що ОСОБА_1 є особою льотного складу.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що із наявних у матеріалах справи відповідей відповідача, що щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу встановлена відповідно до підпункту 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 р. № 889 “Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії. Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій” (зі змінами) та підпункту 2.2. пункту 2. Наказу Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595 “Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України” (зі змінами), а саме: 
з 01 жовтня 2010 р. по 31 березня 2013р. - не встановлювалась; 
з 01 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; 
з 01 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 01 січня 2014 р. но 28 лютого 2018 року (включно) - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення.
Надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя позивачу виплачувалася відповідно до пункту 14.2.5. наказу Міністра оборони України від 11.06.2008р. № 260 “Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” у розмірі двадцять п`ять відсотків посадового окладу, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
Вірними є висновки суду першої інстанції про те, що під час судового  розгляду справи, судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1340/4801/18 за позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії – позов задоволено повністю. 
19.11.2019 відповідне рішення суду набрало законної сили.
У даному рішенні судом встановлено факт, що посада фельдшер-рятувальник, на якій перебуває ОСОБА_1 відноситься до переліку посад льотного складу.
Як встановив суд з витягу із послужного списку прапорщика ОСОБА_1 , остання проходила службу:
з 25.12.2007-24.01.2011 на посаді фельдшера рятувальника рятувальної парашутно-десантної групи в/ч НОМЕР_1 ;
з 24.01.2011-26.03.2014 на посаді фельдшера рятувальної парашутно-десантної групи в/ч НОМЕР_1 ;
з 26.03.2014-06.07.2016 на посаді фельдшера рятувальника рятувальної парашутно-десантної групи в/ч польова пошта НОМЕР_2 ;
з 12.07.2016-29.08.2018 на посаді фельдшера рятувальника рятувальної парашутно-десантної групи в/ч НОМЕР_1 ;
з 29.08.2018 по т.ч. на посаді фельдшера рятувальника рятувальної парашутно-десантної групи в/ч НОМЕР_1 .
Отже, посада позивача фельдшер-рятувальник з 2007 року не змінювалася.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з огляду на те, що посада фельдшер-рятувальник, на якій перебуває ОСОБА_1 відноситься до переліку посад льотного складу, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо невірного нарахування їй щомісячної додаткової грошової винагороди та  надбавки за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, оскільки відповідачем виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода позивачу відповідно до підпункту 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 р. № 889 замість  підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 р. № 889 та надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя позивачу виплачувалася відповідно до пункту 14.2.5 замість 14.2.7 наказу Міністра оборони України від 11.06.2008р. № 260 “Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”.
Враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції вірно відхилено доводи відповідача, що посада позивача не належить до льотного складу, позивач до льотної роботи не був допущений, оскільки не є льотчиком і жодних польотів за планом бойової (навчальної-льотної) підготовки не виконував, оскільки у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1340/4801/18, яке набрало законної сили встановлено факт того, що посада фельдшер-рятувальник, на якій перебуває ОСОБА_1 відноситься до переліку посад льотного складу.
Окрім того, вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, що вище зазначені доводи відповідача спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема витягом з наказу командира військової частини ПП   НОМЕР_2 від 25.12.2015 № 1255 “Про включення до складу екіпажу пошуково-рятувального вертольоту особового складу пошуково-рятувальної та парашутно-десантної служби, рятувальної парашутно-десантної групи, та допуску до пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації”, відповідно до якого допущено до чергування в системі ПРЗ польотів авіації, виконання ПРР з надання невідкладної долікарської медичної допомог, тим хто  зазнав лиха, медичних працівників РПДГ, які пройшли відповідну підготовку, здали заліки і придатні за станом здоров`я виконувати ППР, а саме фельдшера РПДГ прапорщика ОСОБА_1 .
Аналогічного змісту накази наявні у матеріалах справи, зокрема: наказ командира військової частини ПП   НОМЕР_2 від 23.12.2016 № 1154 “Про включення до складу екіпажу пошуково-рятувального вертольоту особового складу пошуково-рятувальної та парашутно-десантної служби, рятувальної парашутно-десантної групи, та допуску до пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації”, наказ командира військової частини ПП   НОМЕР_1 від 26.12.2017 № 1197 “Про включення до складу екіпажу пошуково-рятувального вертольоту особового складу пошуково-рятувальної та парашутно-десантної служби, рятувальної парашутно-десантної групи, та допуску до пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації”, наказ командира військової частини ПП   НОМЕР_1 від 25.12.2018 № 516 “Про включення до складу екіпажу пошуково-рятувального вертольоту особового складу пошуково-рятувальної та парашутно-десантної служби, рятувальної парашутно-десантної групи, та допуску до пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації”.
Так відповідно до пункту 4-того цих наказів включено до складу екіпажу пошуково-рятувального вертольоту Мі-8 весь вище перелічений особовий склад пошуково-рятувальної та парашутно-десантної служби, рятувальної парашутно-десантної групи та залучено до цілодобового чергування в системі пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації, серед яких є ОСОБА_1 .
Зазначені обставини також підтвердженні польотними листами від 3, 5, 6, 7 травня 2016 року, відповідно до яких ОСОБА_1 є у складі екіпажу повітряного судна, відповідно до яких було здійснено бойові вильоти (евакуація поранених), завдання було виконане, про що свідчать відповідні відмітки. 
Таким чином, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що наявними у справі матеріалами підтверджується, що дійсно ОСОБА_1 здійснювала польоти у складі екіпажу повітряного судна, а те що посада фельдшер-рятувальник, на якій перебуває ОСОБА_1 відноситься до переліку посад льотного складу встановлено у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1340/4801/18, яке набрало законної сили.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                        п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.006569 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 23 вересня 2020 року