ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року	Львів	Справа № 380/1693/20 пров. № А/857/5188/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
з участю секретаря судового засідання                     Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року про повернення позовної заяви в справі №380/1693/20 (суддя Кедик М.В., м. Львів) за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, вул. Героїв Майдану, 32, м. Львів, 79026, код ЄДРПОУ 08410370, р/р 31257220102931 в ДКСУ м. Києві, МФО 820172, витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 130960 грн 56 коп.
Ухвалою від 30 березня 2020 року Львівський окружний адміністративний суд повернув позовну заяву на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що вперше вчасно звернувся в суд з зазначеним позовом (23.07.2020), проте ухвалою від 29.01.2020 Львівський окружний адміністративний суд позовну заяву Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 у справі №1.380.2019.003879 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, залишив без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у підготовче засідання. Дану ухвалу позивач отримав 05.02.2020 та повторно звернувся в суд з даним позовом.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував у якості поважної причини пропуску строку звернення до суду ту обставину, що дана справа перебувала на розгляді в суді з 23.07.2019 по 05.02.2020 та залишена ним без розгляду.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.
ОСОБА_1 правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.
Представник відповідача вимоги апеляційної скарги заперечив за їх безпідставністю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1  ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Згідно з ч. 5   ст. 122 КАС України   для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Оскільки предметом розгляду у даній справі є питання стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, застосуванню підлягають саме норми ч.5 ст.122 КАС України, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16. 
Відповідно до частини п`ятої    статті 242 КАС України   при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 6  ст.161 КАС України  встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що звертаючись до суду з позовом, позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій пропуск строку обґрунтовує тим, що він вже звертався до суду з аналогічним позовом 23.07.2019, проте ухвалою від  29.01.2020 Львівський окружний адміністративний суд позовну заяву Національної академії до ОСОБА_1 у справі №1.380.2019.003879 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, залишив без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у підготовче засідання.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наведена обставина не може розглядатися судом як доказ поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, адже є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючих обставин, які не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з даним адміністративним позовом, чи пов`язані з дійсно істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що перешкоджають особі вчасно реалізувати своє право на судовий захист. Адже ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №1.380.2019.003879 з питань залишення позовної заяви без розгляду постановлена у зв`язку з недотриманням позивачем вимог процесуального законодавства – повторне неприбуття в судове засідання.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що апелянт також не навів жодних обставин, які об`єктивно не дали йому змогу виконати процесуальні обов`язки в межах розгляду попередньо поданої позовної заяви, оскільки позивач повинен був усвідомлювати, що судом будуть ухвалюватися певні процесуальні рішення.
До того ж, у разі незгоди з ухвалою з питань залишення позовної заяви без розгляду, позивач наділений правом подати апеляційну скаргу на таку ухвалу в порядку та строки, визначені КАС України, однак таким правом не скористався.
Будь-яких інших причин поважності пропуску строку звернення до суду та відповідних доказів на їх підтвердження позивач не надав. 
Таким чином, враховуючи наведені обставини справи, позивач не довів суду належними та допустимими доказами, за яких саме поважних причин було пропущено строк на звернення до суду, а наведені позивачем причини у заяві про поновлення цього строку не є поважними.
Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених  частиною другою    статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України,  якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Оскільки позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, а підстави, вказані ним у заяві про поновлення строків звернення до суду визнані судом не поважними, у суду першої інстанції було достатньо правових підстав для повернення позовної заяви із застосування положень ч. 2  ст. 123 КАС України.
Колегія суддів також керується правовими  висновками Європейського Суду з прав людини, відповідно до яких право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.         

Керуючись статтями 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року про повернення позовної заяви в справі №380/1693/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 13.08.2020.