ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/545/20                                                                                  Суддя першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,
          при секретарі                    - Кузик О.С., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А :

              У лютому 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №2, згідно зі статтею 114 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 
- скасувати розпорядження ГУ ПФУ в Чернігівській області від 03.10.2019 року «Про відмову в призначенні пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 30.08.2019 року, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 роботу з 06.05.1985 року по 12.09.1989 року, з 21.10.1989 року по 11.11.1990 року, з 18.11.1990 року по 18.11.1990 року, з 29.12.1990 року по 22.09.1991 року, з 13.10.1991 року по 13.10.1991 року, з 09.12.1991 року по 21.08.1992 року, з 18.09.2011 року по 19.11.2015 року та з 20.11.2015 року по 11.10.2018 року на посадах помічника бурильника та бурильника капітального ремонту свердловин;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу роботу ОСОБА_1 в нафтогазодобувальному управлінні «Мегионнафта» з 06.05.1985 року по 01.01.1991 року із розрахунку півтора року за один рік роботи в районах Крайньої Півночі із застосуванням до заробітної плати районного коефіцієнту у розмірі - 1,7 для розрахунку пенсії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.    
Не погоджуючись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
      Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що, станом на момент подачі заяви про призначення пенсії - 30.08.2019 року ОСОБА_1 виповнилося повних 55 років, відповідно до поданих ним документів його страховий (загальний) стаж, на момент подачі заяви, складає 31 рік 1 місяць 12 днів, крім того вказав, що у нього наявний трудовий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком згідно зі Списком №2, який складає 13 років 11 місяців та 1 день, що є більшим ніж передбачено у статті 114 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (12 років 6 місяців), а саме: періоди його роботи в нафтогазодобувальному управлінні «Мегионнафта» з 06.05.1985 року по 12.09.1989 року, з 21.10.1989 року по 11.11.1990 року, з 18.11.1990 року по 18.11.1990 року, з 29.12.1990 року по 22.09.1991 року, з 13.10.1991 року по 13.10.1991 року та в виробничому об`єднанні «Мегионнафтогаз» з 09.12.1991 року по 21.08.1992 року, а також з 18.09.2011 року по 19.11.2015 року та з 20.11.2015 року по 11.10.2018 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «КНГ-СЕРВІС» на посадах помічника бурильника та бурильника капітального ремонту свердловин, у зв`язку з чим відмова у призначенні пенсії за віком за Списком №2 є протиправною.
      Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції правомірним, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи,   ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 30.08.2019 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.9, 45).
Відповідачем проведено розрахунок пенсії позивача та листом від 02.10.2019 року №223/03-19 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило позивачу, що згідно з поданими ним документами його загальний стаж складає 31 рік 1 місяць 12 днів, стаж за Списком №2 складає 11 років 5 місяців 14 днів, у зв`язку з чим вік виходу позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 становить 56 років (з 19.05.2020 року), а тому, відповідно до рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Чернігівській області, йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.12, 46, 47).
Як вбачається з розпорядження Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Чернігівській області від 03.10.2019 року «Про відмову в призначенні пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначити пенсію ОСОБА_1 згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає можливості, оскільки відсутній стаж на пільгових умовах, необхідний для призначення пенсії за віком за Списком №2 - 12 років 6 місяців (а.с.11, 48).
Вважаючи вищевказану відмову протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно з положеннями Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення. Якщо міжнародним договором України встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам пенсії призначають за нормами Закону України від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ), в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого даним законом.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи (абзац 24 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV).
Вказані норми кореспондуються з нормами Закону №1788-ХІІ.
Так, згідно з пунктом «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до пункту «б» частини 2 статті 100 Закону №1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи (абзац 24 пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ).
З аналізу вищенаведеного слідує, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. 
Відповідно до матеріалів справи, станом на момент подачі заяви про призначення пенсії - 30.08.2019 року позивачу виповнилося повних 55 років та, згідно з поданими ним документами його страховий (загальний) стаж, на момент подачі заяви, складає 31 рік 01 місяць 12 днів, що підтверджується, як листом відповідача від 02.10.2019 року №223/03-19, так і його розпорядженням від 03.10.2019 року (а.с.47,48).
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року (приклади у додатках 1, 2).
Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» розділом XIII. «Буріння, видобування та переробка нафти і газу, переробка вугілля і сланцю» Списка №2 в пункті першому передбачені посади бурильника та їх помічники.
Постановами Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 та від 24.06.2016 року №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах» розділом XII. «Буріння, видобування та перероблення нафти, газу та газового конденсату, перероблення вугілля та сланцю» Списка №2 в пункті другому передбачена посада бурильника капітального ремонту свердловин.
Статтею 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).
Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.
Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постанові від 12.12.2019 року у справі №404/7457/16-а, висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Як вбачається із записів трудової книжки позивача від 20.08.1981 року серії НОМЕР_1 (а.с.13-15), ОСОБА_1 :
- 06.05.1985 року прийнятий помічником бурильника капітального ремонту свердловин 3 розряду цеха ПКРС у Нафтогазодобувальному управлінні «Мегионнафта» - район, прирівняний до районів Крайньої Півночі (запис №7);
- 01.04.1987 року у зв`язку із введенням нових тарифних умов оплати праці встановлено 3 розряд помічника бурильника цього ж цеха (запис №8);
- на підставі наказу Главтюменнафтогаза від 06.03.1990 №72 НГДУ«Мегионнафта» перетворений в виробниче об`єднання «Мегионнафтогаз» (запис №9); 
- 26.12.1991 року переведений помічником бурильника капітального ремонту свердловин 5 розряду цього ж цеха (запис №10);
- 01.11.1992 року переведений бурильником капітального ремонту свердловин 5 розряду цього ж цеха (запис №11);
- 01.06.1994 року звільнений за власним бажанням (запис №13);
- 18.09.2011 року прийнятий бурильником капітального ремонту свердловин по 7 розряду ТОВ «КНГ-СЕРВІС» (вахтовий метод) - місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі;
- 19.11.2015 року звільнений за власним бажанням;
- 20.11.2015 року прийнятий бурильником капітального ремонту свердловин по 7 розряду товариства «КНГ-СЕРВІС» (вахтовий метод) - місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі;
- 11.10.2018 року звільнений за власним бажанням.
Отже матеріалами справи підтверджується, що у вказані періоди роботи позивач працював на посадах помічника бурильника та бурильника, які дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2.
Також судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до довідок Відкритого акціонерного товариства «Славнафта-Мегионнафтогаз» від 12.05.2010 року №36-05-С-151 та №36-05-С-152  позивач у період з 06.05.1985 року по 01.06.1994 року працював у Нафтогазодобувальному управлінні «Мегионнафта» на посадах помічника бурильника та бурильника капітального ремонту свердловин, постійно, повний робочий день був зайнятий на об`єктах добутку нафти і газу, у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі по вахтово-експедиційному методу. За період роботи ОСОБА_1 мали місце періоди, які не зараховуються до спеціального стажу для призначення дострокової пенсії, а саме - учнівські відпустки: з 13.09.1989 року по 20.10.1989 року; з 12.11.1990 року по 17.11.1990 року; з 19.11.1990 року по 28.12.1990 року; з 23.09.1991 року по 12.10.1991 року; з 14.10.1991 року по 08.12.1991 року; інші періоди, які не зараховуються у спеціальний стаж для призначення дострокової трудової пенсії за віком, не надавались. Період роботи ОСОБА_1 з 06.05.1985 року по 01.06.1994 року дає право на дострокове пенсійне забезпечення згідно зі Списком №2. Нафтогазодобувальне управління «Мегионнафта», яке було перетворено у Виробниче об`єднання «Мегионнафтогаз», яке, у свою чергу, перетворено у Акціонерне товариство відкритого типу «Мегионнафтогаз», яке, у подальшому, перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Славнафта-Мегионнафтогаз» розміщені на території Ханти-Мансійського автономного округу - Югра, що належить до місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі. Районний коефіцієнт до заробітної плати застосовувався у розмірі 1,7 (а.с.16-17,42,44).
Довідками Товариства з обмеженою відповідальністю «КНГ-СЕРВІС» від 28.11.2017 року №145 та від 30.07.2019 року №53 підтверджується факт роботи позивача повний робочий день  у період з 18.09.2011 року по 19.11.2015 року та з 20.11.2015 року по 11.10.2018 року на посаді бурильника капітального ремонту свердловин, яка дає право на дострокове пенсійне забезпечення згідно зі Списком №2 (а.с.18,43).
При цьому, згідно наказів Товариства з обмеженою відповідальністю «КНГ-СЕРВІС» від 08.11.2011 року №1169 «Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці» і картки атестації робочого місця за умовами праці №011302а та від 30.04.2016 року №257 «Про проведення спеціальної оцінки умов праці» і картки спеціальної оцінки умов праці №316034.027А на вказаному підприємстві проведено атестацію професії (робочого місця) - бурильник капітального ремонту цеху капітального ремонту свердловин (а.с.20-27).
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами позивача та суду першої інстанції, що у нього, в періоди роботи в Нафтогазодобувальному управлінні «Мегионнафта» з 06.05.1985 року по 12.09.1989 року, з 21.10.1989 року по 11.11.1990 року, з 18.11.1990 року по 18.11.1990 року, з 29.12.1990 року по 22.09.1991 року, з 13.10.1991 року по 13.10.1991 року та у Виробничому об`єднанні «Мегионнафтогаз» з 09.12.1991 року по 21.08.1992 року, а також з 18.09.2011 року по 19.11.2015 року та з 20.11.2015 року по 11.10.2018 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «КНГ-СЕРВІС» на посадах помічника бурильника та бурильника капітального ремонту свердловин, наявний трудовий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком згідно зі Списком №2, та є більшим, ніж передбачено статтею 114 Закону №1058-IV (12 років 6 місяців).
Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.
Згідно з пунктом 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 року зараховувати за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності. 
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 року у справі      №302/662/17-а, від 18.12.2018 року у справі №263/13671/16-а, від 10.01.2019 року у справі №352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10.09.2019 року у справі №348/2208/16-а, від 07.11.2019 року у справі №341/1327/17, висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим колегія суддів не враховує посилання відповідача на іншу практику Верховного Суду та Верховного Суду України, оскільки відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду. 
Окрім того, з трудової книжки позивача від 20.08.1981 року серії НОМЕР_1 (а.с.13-15) вбачається, що позивач:
- 06.05.1985 року прийнятий помічником бурильника капітального ремонту свердловин 3 розряду цеха ПКРС у Нафтогазодобувальному управлінні «Мегионнафта» - район, прирівняний до районів Крайньої Півночі (запис №7);
- 01.04.1987 року у зв`язку із введенням нових тарифних умов оплати праці встановлено 3 розряд помічника бурильника цього ж цеха (запис №8);
- на підставі наказу Главтюменнафтогаза від 06.03.1990 №72 НГДУ«Мегионнафта» перетворений в виробниче об`єднання «Мегионнафтогаз» (запис №9); 
- 26.12.1991 року переведений помічником бурильника капітального ремонту свердловин 5 розряду цього ж цеха (запис №10);
- 01.11.1992 року переведений бурильником капітального ремонту свердловин 5 розряду цього ж цеха (запис №11);
- 01.06.1994 року звільнений за власним бажанням (запис №13);
Крім того, довідкою Відкритого акціонерного товариства «Славнафта-Мегионнафтогаз» від 12.05.2010 року №36-05-С-151 підтверджується факт роботи позивача у період з 06.05.1985 року по 01.06.1994 року в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (а.с.16,44).
За таких обставин суд погоджується з доводами позивача, що період його роботи в Нафтогазодобувальному управлінні «Мегионнафта» з 06.05.1985 року по 01.01.1991 року повинен бути врахований відповідачем із розрахунку півтора року за один рік роботи в районах Крайньої Півночі, із застосуванням до заробітної плати районного коефіцієнту у розмірі - 1,7 для розрахунку пенсії.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Колегія суддів також наголошує, що в апеляційній скарзі відповідачем підтверджено, що в матеріалах справи дійсно міститься довідка ВАТ «Славнефть-Мегионнефтегаз» від 12.05.2010 року № 36-05-С-152 про заробітну плату за 1985-1994 р.р., з якої вбачається коефіцієнт заробітної плати в розмірі 1,7, який повинен бути врахований при призначенні пенсії. 
Крім того, як наголошено судом першої інстанції, відповідачем, всупереч норм КАС України та ухвали суду першої інстанції, не було надано відзив на апеляційну скаргу, що свідчить про визнання позову в повному обсязі.
Відповідно до ч.4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року - без змін.
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 Я.Б.Глущенко     

                                                                                                    Я.М.Собків  

Повний текст виготовлено 28 липня 2020 року.