КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 374/117/2020                                                                              Головуючий у І інстанції Козіна С.М.
Провадження №22-ц/824/10489/2020                                                    Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.

 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
22 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Ігнатченко Н.В., розглянув в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Ржищів на ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 18 травня 2020 року у справі за позовом Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Ржищів до Ржищівської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Ржищівської міської ради від 11 червня 2010 року № 27110-61-05, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, апеляційний суд, -
УСТАНОВИВ:
у травні 2020 року заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури звернувся в інтересах держави в особі територіальної громади міста Ржищів до суду з даним позовом, в якому просив визнати недійсним рішення Ржищівської міської ради від 11 червня 2010 року № 27110-61-05 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж та передачі у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва гр. ОСОБА_1 », визнати недійсним державний акт серії ЯЛ №422327 на право власності на земельну ділянку площею 0,0500 га з кадастровим номером 3211300000:69:029:0198, яка розташована по АДРЕСА_1 .
Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 18 травня 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві.  
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Ржищів подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що прокурор правомірно звернувся до суду з даним позовом саме в інтересах держави в особі територіальної громади, яка є дійсним власником спірних земель, оскільки територіальна громада м. Ржищів не зареєстрована, як юридична особа, у зв`язку з чим позбавлена права на самостійне звернення до суду за захистом порушених прав внаслідок прийняття Ржищівською міською радою незаконного рішення щодо передачі у приватну власність земель комунальної власності.
01 вересня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу заступника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Територіальної громади м. Ржищів без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Зокрема, у відзиві ОСОБА_1 зазначає, що звертаючись до суду з вимогами про скасування рішення Ржищівської міської ради, прокурор обґрунтовує свої вимоги відсутністю волевиявлення територіальної громади на його ухвалення. В той же час, судячи зі змісту позову, волю цієї громади може виражати заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури, що суперечить положенням Закону України «Про прокуратуру», на що цілком правомірно вказав суд першої інстанції у своїй ухвалі.
В порядку, передбаченому нормами статті360 ЦПК України, інші сторони даної справи відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направляли.
За правилом пункту 6 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
Згідно приписів частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не обґрунтовано наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі територіальної громади м. Ржищів.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
З наданих матеріалів вбачається, що 14 травня 2020 до суду було подано позовну заяву заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади м. Ржищів до Ржищівської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Ржищівської міської ради від 11 червня 2010 року № 27110-61-05, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.
Позовна заява підписана заступником керівника Кагарлицької місцевої прокуратури - В.Бущак. 
Відповідно до положень статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється шляхом її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
У той же час згідно зі статтею 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.
Відповідно до статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів декількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Виходячи з вищевказаних норм, між державою, в особі органів законодавчої, виконавчої та судової влади, і територіальними громадами, в особі органів місцевого самоврядування, існує певна різниця. Останні не є частиною державної влади, оскільки можуть самостійно (тобто незалежно від держави та її органів) вирішувати питання місцевого значення. Відповідно, інтереси територіальної громади, в принципі, можуть не співпадати з інтересами держави (хоча останні мають пріоритет).
При цьому згідно із положеннями статті 121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається в тому числі представництво інтересів громадянина та держави в суді у випадках, визначених законом (п. 2).
Про право прокуратури на представництво інтересів територіальних громад у зазначеній нормі Основного закону нічого не сказано.
Згідно з положеннями абзацу 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до частин 3,4 статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєї ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній заяві чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Звертаючись до суду із даним позовом, заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури зазначив, що територіальна громада міста Ржищів позбавлена можливості самостійно звернутись до суду за захистом порушених прав, оскільки не зареєстрована, як юридична особа.
         Колегія суддів апеляційного суду вважає таких довід необґрунтованим, оскільки згідно з положеннями частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про місцеве самоврядування», загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення. Рішення загальних зборів громадян враховуються органами місцевого самоврядування в їх діяльності.
Матеріали даної справи не містять доказів, підтверджуючих наявність рішення загальних зборів громадян міста Ржищів щодо передання заступнику керівника Кагарлицької місцевої прокуратури повноважень на представництво їх інтересів у суді чи звернення до суду із даним позовом.
При цьому колегія суддів враховує правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 08.02.2019 у справі №915/20/18, де зазначено, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. 
Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.
Проте, даний позов заявлено заступником керівника Кагарлицької місцевої прокуратури не в інтересах держави в особі Ржищівської міської ради, як органу місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.
Прокурор визначив Ржищівську міську раду, як відповідача у даній справі, заявляючи вимогу про скасування рішення ради, яке, на думку прокурора, не відповідає інтересам територіальної громади.
Доказів звернення прокурора до Ржищівської міської ради з відповідною вимогою щодо скасування рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 в матеріалах справи не міститься. 
Крім того, попереднього повідомлення прокурором, до звернення до суду, відповідних суб`єктів владних повноважень про те, що прокурором буде здійснюватись представництво інтересів держави в особі територіальної громади м. Ржищів, як цього вимагає стаття 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурором надано не було. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що прокурор не дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», та не підтвердив своє право на звернення до суду в інтересах держави в особі територіальної громади. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не можуть бутипідставою для скасування ухвали Ржищівського міського суду Київської області від 18 травня 2020 року.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання щодо повернення позовної заяви не порушив норми процесуального права, а апеляційна скарга не містить доказів такого порушення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Крім того, апеляційний суд роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
На підставі викладеного,  керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу заступника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Територіальної громади м. Ржищів залишити без задоволення.
Ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 18 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Постанова складена 22 вересня 2020 року.

 
Суддя-доповідач                                                         Д.О. Таргоній
 
Судді:                                                                            Н.В. Ігнатченко 
                                                                                      
                                                                                           С.А. Голуб