ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року 
м. Київ
справа № 804/16270/15
касаційне провадження № К/9901/14667/18
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Шипуліної Т.М.,  Хохуляка В.В., 
 
розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 (суддя - Ніколайчук С.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 (головуючий суддя - Ясенова Т.І., судді - Суховаров А.В., Головко О.В.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови і рішення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року Товариство звернулось до суду із позовом до Митниці, у якому просило: скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2015/20058 від 10.06.2015; визнати недійсним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600388/1 від 10.06.2015.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалось на те, що Митниці були надані документи, необхідні для митного оформлення товару, що надійшов до України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Митниця витребувала додаткові документи, відмовила у прийнятті митної декларації та прийняла рішення про коригування митної вартості товару. Вважаючи картку відмови та рішення Митниці такими, що не відповідають чинному законодавству, позивач просив їх скасувати.  

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 22.01.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016, у задоволенні позову відмовив.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що Митниця довела наявність підстав для коригування митної вартості товару, ввезеного Товариством, та складення картки відмови, а також обґрунтувала правомірність визначення митної вартості товарів із застосуванням резервного методу. Також, суди виходили з того, що враховуючи відмінності комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вмісту Fе у складі порівняних товарів відповідно до пункту 5 статті   59 Митного кодексу України   використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригувань зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості.

Товариство оскаржило рішення судів першої та апеляційної інстанції до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 29.07.2016 відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. 

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 54, 58 Митного кодексу України, статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України,  оскільки: листом від 07.07.2015 № 286 продавець повідомив Товариство, що не має можливості надати договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, а також каталоги специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару у зв`язку з чим, що це конфіденційна інформація; контрактом не визначено обов`язку сплати комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням цього контракту; за умовами постачання СРТ-станція Дніпродзержинськ Придніпровської залізниці (Інкотерсм-2010), з огляду на що подання документів, що містять відомості про вартість перевезення та страхування, не передбачено. 

У запереченні на касаційну скаргу Митниця просить суд залишити її без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 15.06.2020 прийняв касаційну скаргу Товариства до провадження та призначив справу до касаційного розгляду у спрощеному провадженні без повідомлення сторін на 16.06.2020.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що Товариство з метою розмитнення товару (залізорудного концентрату агломераційного з вмістом Fe2О3-66,0%; 66,1%; 66,2%; 66.8%; SiО2-6,5%; 7,2%; 7,3%; волога - 9,93%; 9,96%; 9,98%; 10,0%, одержаного методом магнітної сепарації. СТО №00186826-026-2015. Застосовується при виробництві агломератів у агломераційному цеху), отриманого за наслідками виконання зовнішньоекономічного непрямого контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, укладеного з ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» подав митну декларацію №     110010000/2015/021182 (відправник ВАТ «Стойленський ГОК») в режимі ІМ 40ДР, в якій визначено вартість оцінюваного товару на рівні 1, 98206 рос.руб./кг. Митна вартість товару була визначена Товариствам за першим методом - ціною договору.

До митної декларації Товариством були додані документи, перелічені у графі 44, у тому числі: копію декларації країни експорту від 28.05.2015 №10101100/280515/0000576, згідно якої митна вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає 34,72 дол.США/т, що за курсом ЦБ Російської Федерації станом на день оформлення даної митної декларації складає 1771,34 рос.руб./т, що не відповідає ні рахунку виробника, ні рахунку контрактоутримувача; інвойси контрактоутримувача від 03.06.2015 № БЕЛ00077 - вартість 1982,06 рос.руб./т, вміст Fе 66,2 % відповідно до сертифікату якості № 67 від 03.06.2015 року; від 04.06.2015 № БЕЛ00078 - вартість 1994,74 рос.руб./т, вміст Fе 66,8% відповідно до сертифікату якості №68 від 04.06.2015 року; від 05.06.2015 № БЕЛ00079 - вартість 1979,95 рос.руб./т, вміст Fе 66,1% відповідно до сертифікату якості №69 від 05.06.2015 року; від 06.06.2015 № БЕЛ00080 - вартість 1979,95 рос.руб./т, вміст Fе 66,8% відповідно до сертифікату якості №71 від 06.06.2015; від 06.06.2015 № БЕЛ00081 - вартість 1994,74 рос.руб./т, вміст Fе 66,1% відповідно до сертифікату якості № 70; від 06.06.2015;від 07.06.2015 № БЕЛ00082 - вартість 1977,84 рос.руб./т, вміст Fе 66,0% відповідно до сертифікату якості №72 від 07.06.2015, що виставлені в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12 на умовах поставки СРТ Дніпродзержинськ; рахунки виробника від 03.06.2015 б/н, що виставлені в рамках контракта 15-04-29 (дата не зазначена), додатка від 29.04.2015 №2, які не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що видало рахунки (ВАТ «Стойленський ГОК» ).

Під час консультацій з Товариством Митниця з посиланням на наявність розбіжностей в документах, наданих для підтвердження митної вартості, зобов`язала Товариство протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності): договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжна та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, якщо здійснювалось страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 

Листом від 05.06.2015 № 062Д/1478 повідомило Митницю, що у зв`язку з неможливістю підтвердження транспортних витрат по території України просить митний орган фактурну вартість вважати митною.

Листом від 10.06.2015 № 062Д/1523 надісланим у складі електронного повідомлення декларантом проінформовано Митницю про відсутність відомостей по торгівельній надбавці та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно пункту 8   статті 55 Митного кодексу України.

В зв`язку з неможливістю надання додаткових документів у встановлений строк Миттниця 10.06.2015 прийняла рішення про коригування митної вартості №110010000/2015/600388/1, відповідно до якого митна вартість товару визначена на рівні 2,9580 рос.руб/кг із застосуванням методу 2ґ. 

Підставами для коригування митної вартості Митниця вкзала наявність розбіжностей та невідповідностей в документах, поданих до оформлення товару, а саме: не надано договору, укладеного з третіми особами, хоча зовнішньоекономічний контракт укладався з посередником; документи, що надавалися до оформлення містять розбіжності у ціні товару, оскільки у рахунку, наданому виробником, вказана базова вартість незалежно від вмісту заліза у сумі 1     300 російських рублів за тону, а також не вказано умов поставки товару посереднику; рахунки контрактоотримувача та рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць; не надано документів в обґрунтування вартості перевезення вантажу та формування остаточної вартості, за якою товар продано позивачу, оскільки декларантом надано документи, що містять розбіжності стосовно умов поставки. 

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з вимогами частини 6 статті 54 Митного кодексу України, підставами для відмови у коригуванні митної вартості, серед іншого, є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).

У відповідності зі статтею 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, в тому числі, і витрати (складові митної вартості), пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У справі, що розглядається, суди встановили, що відповідно до умов контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізорудного концентрату відповідно до додатку № 4 визначається на рівні 1977,84 рос.руб/т при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту заліза, надбавка або знижка до базової ціни складає 21,12 рос.руб. за 1% заліза в долі в пропорції. Вміст заліза в рахунках не зазначений. Рахунки контрактоутримувача та виробника ідентифікуються між собою лише за вагою і містять ціну товару, визначену в залежності вмісту заліза, що не відповідає ціні рахунків виробника, оскільки рахунки виробника визначають вартість товару незалежно від вмісту заліза. Листом від 07.07.2015 ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» повідомила Товариство, що не може надати документи, запитувані Митницею, а саме - договір (контракт, угоду) з третіми особами, повязаними із договором (угодою, контрактом) на постачання товарів, виписку із бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (працс-листи) виробника товару, висновки експертів щодо якісних та вартісних характеристик товару, з посиланням на конфіденційність інформації по взаємовідносинах з третіми особами.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правомірного висновку, що з огляду на суперечність поданих декларантом документів та за відсутності документів, які б пояснили чи спростували сумніви митного органу щодо задекларованої ним митної вартості товару, останній мав достатні та обґрунтовані підстави для визначення митної вартості товару не за ціною договору (контракту).

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У зв`язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів (причини незастосування вказано в рішенні про коригування митної вартості) при здійсненні митної оцінки товару, задекларованого Товариством, Митницею обґрунтовано застосовано резервний метод.

Таким чином, доводи Товариства, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 та ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016, оскільки суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні його касаційної скарги слід відмовити. 

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Товариства підлягає залишенню без задоволення, а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 - без змін. 

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді	Л.І. Бившева Т.М. Шипуліна   В.В. Хохуляк