ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6932/19                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  15 вересня 2020 року                                                                                   м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Коротких А.Ю., Сорочка Є.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області та просить суд:
визнати протиправною відмову у зарахуванні майору поліції ОСОБА_1 , старшому інспектору з особливих доручень відділу організації соціальної роботи управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Київській області стажу служби в податковій міліції до стажу роботи в поліції відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію";
зобов`язати здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 , старшому інспектору з особливих доручень відділу організації соціальної роботи управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Київській області стаж служби в податковій міліції, сформований за період з 01.09.2004 до 19.01.2009, у загальній кількості 04 роки 4 місяці 19 днів, до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію".
Позов мотивований тим, що вона звернулася із рапортом про зарахування до стажу служби в органах внутрішніх справ, стаж служби в податковій міліції в розмірі 4 роки 04 місяці 19 днів, однак відповідач відмовив їй у такому зарахуванні, у зв`язку з тим, що таке зарахування не передбачено законодавством.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року позов задоволено. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 - громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській області 25.12.2012; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідно до свідоцтва про шлюб від 07.11.2012 серії НОМЕР_3 повне ім`я позивача до шлюбу було ОСОБА_2 .
Позивач станом на момент подачі позову є майором поліції і працює на посаді старшого інспектора з особливих доручень, що підтверджується посвідченням від 17.01.2019 серії НОМЕР_4 .
Судом встановлено, що позивач у період з 01.09.2004 по 20.01.2009 перебувала на службі в податковій міліції Державної податкової адміністрації в Київській області, що підтверджується записом у трудовій книжці від 20.01.2009.
Як підтверджується трудовою книжкою, позивача 20.01.2009 було відряджено для подальшого проходження служби у розпорядження Міністерства внутрішніх справ України .
Відповідно до довідки від 05.09.2019 стаж позивача відповідно до матеріалів особової справи становить 11 років 02 місяці 06 днів, з яких 04 роки 04 місяці 19 днів в органах податкової міліції з 01.09.2004 по 19.01.2009, а також 06 років 09 місяців 17 днів в органах внутрішніх справ з 20.01.2009 по 06.11.2015.
06.08.2019 позивач подала рапорт до відповідача із вимогою зарахувати до стажу служби в органах внутрішніх справ, стаж служби в податковій поліції для отримання виплати відсоткової надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки.
05.09.2019 листом № Г-874 їй відмовлено у здійсненні зарахування стажу служби в податковій поліції до стажу служби в органах внутрішніх справ.
Відмова мотивована тим, що до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейської надбавки за вислугу років, зараховуються періоди проходження служби лише згідно вичерпного переліку передбаченого ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію». Оскільки органи податкової служби відсутні у вказаному переліку, тому у Головного управління Національної поліції у Київській області відсутні правові підстави для зарахування до стажу служби в поліції періодів проходження служби в податковій міліції.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Так, положеннями ст.19 Законом України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 №509-XII (який регулював правовий статус податкової міліції в період служби позивача) податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Відповідно до ст. ст. 24, 26 зазначеного Закону особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію".
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України" №508-VI від 05.07.2012 внесено зміни до Податкового кодексу України.
Згідно з п. 353.1. ст. 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Зазначені норми кореспондуються з вимогами ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", який був чинний до 20.11.2012, згідно якої особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.
За приписами п. 356.1 ст. 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей.
Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, тобто прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького складу, а відтак повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п.3 ч.2 ст.78 Закону України "Про Національну поліцію", а тому відповідачем помилково не зараховано спірний стаж до стажу служби в поліції.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідач в апеляційній скарзі посилається на постанову Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 520/903/19, в якій суд прийшов до висновку, що при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додатковї оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи ч. 2 ст. 78 Закону України «Про національну поліцію», якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції. При цьому, делегування ч. 4 ст. 78 Закону України «Про національну поліцію» Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає КМУ права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені ч. 2 ст. 78 Закону України «Про національну поліцію».
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що суть адміністративного спору між позивачем та відповідачем існує у тому, що позивач наполягає, що поняття «служба у податковій міліції» охоплюється поняттям «служба в органах внутрішніх справ України», а тому надає право на зарахування стажу. Тож посилання відповідача на цю постанову Верховного суду не є релевантним по відношенню до даного адміністративного спору, оскільки там вирішується питання чи може бути застосована Постанова № 393 при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції не в порядку ст. 78 Закону України «Про національну поліцію». Натомість, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано з посиланням на п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України «Про національну поліцію».
Інші доводи та аргументи, викладені відповідачем не спростовують висновків суду.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування 
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст.329-331 КАС України.

Головуючий суддя:          

Судді: