СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2020 р.                                                                    Справа № 922/3327/17  

   Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д., суддя  Лакіза В.В.,
за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,
представники сторін не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків, та апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області, м.Харків,
на рішення Господарського суду  Харківської   області   від   13.05.2019  (головуючий суддя Міньковський С.В., суддя Усатий В.О., суддя Ольшанченко В.І.), ухвалене в приміщенні Господарського суду Харківської області у м.Харкові  о 17 год 00хв, повний текст якого складений 17.05.2019,
у справі 922/3327/17,
за позовом: Керівника Харківської місцевої прокуратури №5, м.Харків в інтересах держави в особі Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків,
до відповідача: Харківського обласного комунального підприємства “Дирекція розвитку інфраструктури території”, м.Харків,
про розірвання договору та повернення майна,

ВСТАНОВИЛА:

29.09.2017 керівник Харківської місцевої прокуратури №5 звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом в інтересах держави в особі Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Харківського обласного КП “Дирекція інфраструктури території” про розірвання договору оренди від 26.12.2005 №2572, укладеного між Управлінням освіти Адміністрації Слобідського (Комінтернівського) району Харківської міської ради та Харківським обласним КП “Дирекція розвитку інфраструктури території”, та додаткових угод до нього та  зобов`язання Харківського обласного КП “Дирекція розвитку інфраструктури території” звільнити нежитлові приміщення площею 560,90кв.м, які розташовані за адресою: м.Харків, вул. Доброхотова,12, та повернути їх Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради; судові витрати по справі покласти на відповідача. 
Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.05.2019 у справі №922/3327/17  в позові відмовлено повністю (т.3, а.с. 212-222). 
Рішення місцевого господарського суду із посиланням на ст. 526 ЦК України,  ст. ст.19, 23 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мотивоване тим, що ані прокурор, ані позивач не навели обґрунтування та правових підстав для розірвання спірного договору та виселення ХОКП “Дирекція розвитку інфраструктури території” з нежитлових приміщень. Також місцевий господарський суд встановив, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2017 у справі №922/1362/17 відкрито провадження у справі про банкрутство Харківського обласного КП “Дирекція розвитку інфраструктури території”, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, та ухвалою від 14.03.2019 судом затверджений реєстр вимог кредиторів,  з якого вбачається, що позивач не є кредитором відповідача, що свідчить про відсутність у останнього заборгованості з орендної плати на момент розгляду спору по суті.  
Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради із судовим рішенням не погодилось та 06.06.2019 звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 13.05.2019 у справі №922/3327/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги керівника Харківської місцевої прокуратури №5 в інтересах держави в особі Управління освіти Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Харківського обласного КП “Дирекція розвитку інфраструктури території” про розірвання договору оренди від 26.12.2005 №2572, укладеного між Управлінням освіти Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та Харківським обласним КП “Дирекція розвитку інфраструктури території”  та додаткових угод до нього; зобов`язання Харківського обласного КП “Дирекція розвитку інфраструктури території” звільнити нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м.Харків, вул. Мефодіївська, 12, та повернути їх  Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно здійснював сплату орендних платежів, а тому в силу приписів п.7.1 договору оренди орендодавець має право відмовитись від цього договору і вимагати повернення майна. Крім того, вказує на те, що на теперішній час відповідачем не сплачена заборгованість з орендної плати, що є підставою для розірвання договору у відповідності до приписів статті 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”. Також скаржник вважає безпідставним посилання суду першої інстанції  на ту обставину, що відносно Харківського обласного КП  “Дирекція розвитку інфраструктури території” порушено провадження у справі про банкрутство, оскільки предметом спору є вимоги немайнового характеру, а питання стягнення заборгованості не було предметом розгляду. 

Заступник прокурора Харківської області також з рішенням суду першої інстанції не погодився та 07.06.2019 звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 13.05.2019 у справі №922/3327/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги прокурора, розірвати договір оренди від 26.12.2005 №2572, укладений між Управлінням освіти Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та Харківським обласним КП “Дирекція розвитку інфраструктури території”, та додаткові угоди до нього; зобов`язати КП “Дирекція розвитку інфраструктури території” звільнити нежитлові приміщення площею 131,00кв.м, розташовані за адресою: м.Харків, вул. Доброхотова (нова назва -      Мефодіївська) 12, та повернути їх Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на те, що відповідач систематично не виконував умови договору та чинного законодавства щодо своєчасності сплати орендної плати, через що кошти на покращення матеріально-технічної бази закладів освіти Слобідського (Комінтернівського) району міста Харкова, право на належне отримання яких охороняються державою, до бюджету територіальної громади не надходили. Крім того, скаржник зазначає, що відомості про повернення частини нежитлових приміщень орендодавцю прокурору стали відомі лише під час розгляду справи у суді, у зв`язку з чим мала місце зміна позовних вимог в частині визначення площі звільнення нежитлових приміщень. Скаржник вважає, що несплата відповідачем орендної плати за договором у період з жовтня 2014 року по вересень 2017 року, з урахуванням часткового погашення заборгованості з моменту відкриття провадження у справі, є достатньою підставою для розірвання договору оренди та зобов`язання відповідача звільнити приміщення, а позовні вимоги про стягнення з боржника заборгованості у позові відсутні з урахуванням введення мораторію на задоволення вимог кредиторів Харківського обласного ХК «Дирекція розвитку інфраструктури території». 

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №922/3327/17 зупинено провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови (т.3, а.с.202-206).
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.09.2020 поновлено апеляційне провадження у цій справі (т.3,а.с.216-219).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020 у зв`язку з відпусткою судді Здоровко Л.М., для розгляду справи №922/3327/17 визначено   колегію   суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Гези Т.Д., судді Лакізи В.В. (т.3, а.с.226 ).
У судове засідання представники сторін не зв`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать, зокрема, повідомленя про вручення поштового відправлення, наявні у матеріалах справи (т.3, а.с. 220-224).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.   

26.12.2005  між Управлінням освіти Комінтернівської районної ради м.Харкова (орендодавцем) та Харківським обласним комунальним підприємством «Дирекція розвитку інфраструктури території» (орендарем) укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) №2572, відповідно до п.1.1 якого предметом договору є нежитлове приміщення (будівля) – об`єкт оренди, далі «Майно», що належить до комунальної власності територіальної громади м.Харкова, яке орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування (т.1, а.с.21-24).
Пролонгація договору оренди від 26.12.2005 нежитлового приміщення №2572/2005 оформлена сторонами шляхом укладення додаткових угод до договору оренди нежитлового приміщення від 26.12.2005 №2572 , що містяться у матеріалах справи  (т.1, а.с. 34-40).
На виконання умов договору від 26.12.2005 №2572 Управління освіти Комінтернівської районної ради м.Харкова передало, а Харківське обласне КП «Дирекція інфраструктури розвитку території» прийняло в орендне користування нежитлове приміщення (будівлю), площею 560,9кв.м, розташовану за адресою: м.Харків, вул.Доброходова, 12, що сторонами спірного договору погоджено підписанням актом прийому-передачі нежитлового приміщення (будівлі), наявного у матеріалах справи (т.1, а.с. 29). 
01.01.2012 Харківським обласним КП «Дирекція розвитку інфраструктури території» майно, що є предметом договору оренди нежитлового приміження від 26.12.2005 №2572/2005, повернуто Управлінню освіти адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради, про що свідчить акт прийому-передачі, підписаний представниками сторін договору (т.1, а.с. 30). 

01.01.2012 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та Харківським обласним КП «Дирекція розвитку інфраструктури території» (орендарем) укладено додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення від 26.12.2005 № 2572/2005, відповідно до умов якої договір оренди від 26.12.2005 № 2572/2005 викладено в новій редакції (т.1, а.с. 25-28).
На виконання умов договору Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради передало, а Харківське обласне КП «Дирекція розвитку інфраструктури території» прийняло в орендне користування нерухоме майно площею 560,90кв.м, розташоване за адресою: м.Харків, вул. Доброхотова, 12, що підтверджується актом прийому-передачі від 01.01.2012 (т.1, а.с. 31).
Пролонгація договору оренди нежитлового приміщення від 26.12.2005 №2572 у у редакції додаткової угоди від 01.01.2012 оформлена сторонами шляхом укладення додаткових угод, що містяться у матеріалах справи (т.1, а.с. 37-40).

27.09.2017, посилаючись на виявлення порушення орендарем нежитлових приміщень площею 560,9кв.м, розташованих за адресою: м.Харків, вул. Доброхотова, 12,  за договором оренди від 26.12.2005 №2572 , вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», виконуючий обов`язки керівника Харківської місцевої прокуратури №5 повідомив Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Управління освіти Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради про намір звернутися із позовом до Господарського суду Харківської області в інтересах Управління освіти Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Харківського обласного КП «Дирекція розвитку інфраструктури території» (т.1, а.с. 42, 43).

29.09.2017 керівник Харківської місцевої прокуратури №5 звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом в інтересах держави в особі Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Харківського обласного КП “Дирекція інфраструктури території” про розірвання договору оренди від 26.12.2005 №2572, укладеного між Управлінням освіти Адміністрації Слобідського (Комінтернівського) району Харківської міської ради та Харківським обласним комунальним підприємством “Дирекція розвитку інфраструктури території” (і.к.03361721), та додаткових угод до нього та  зобов`язання Харківського обласного КП “Дирекція розвитку інфраструктури території” звільнити нежитлові приміщення площею 560,90кв.м, які розташовані за адресою: м.Харків, вул. Доброхотова,12, та повернути їх Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради; судові витрати по справі покласти на відповідача. При цьому, з посиланням на статтю 131-1 Конституції України, статтю 23 Закону України “Про прокуратуру” зазначив, що Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради упродовж тривалого строку не виконувало належним чином покладені на нього функції, не вчиняло дій щодо стягнення з відповідача заборгованості за оренду комунального майна, розірвання відповідного договору, звільнення приміщення, у зв`язку з чим у місцевої прокуратури наявні підстави для здійснення представництва інтересів держави.

15.11.2017 Харківське обласне КП «Дирекція розвитку інфраструктури території» направило Управлінню комунального майна та приватизації Харківської міської ради лист №25/11, у якому повідомило про намір досудового врегулювання питання щодо погашення заборгованості, яка виникла у період з січня 2017 року по 15.08.2017 та про порушення провадження у справі про банкрутство, боржником у якій є відповідач (т.1, а.с. 96). 
Звертаючись до Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради із вказаним листом, відповідачем додано примірник додаткової угоди до договору оренди нежитлового приміщення за договором оренди від 26.12.2005 №2572, підписаний та скріплений печатками з боку Харківського обласного КП «Дирекція інфраструктури розвитку території» та Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, акт прийому-передачі об`єкту оренди за договором оренди нежитлового приміщення від 26.12.2005, примірник мирової угоди, підписаний з боку відповідача та Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, графіки погашення поточної заборгованості перед Управлінням освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та перед Управлінням комунального майна та приватизації Департменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (т.1, а.с. 97-101).
16.11.2017 Харківське обласне КП «Дирекція розвитку інфраструктури території» листом №30/11 повідомило Керівника Харківської місцевої прокуратури №5, що відносно відповідача порушено провадження у справі про банкрутство, введено процедуру розпорядження майном боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів. Крім того, відповідач повідомив прокурора про намір укладення мирової угоди зі сторонами спору у межах справи №922/3327/17 (т.1, а.с. 94). 

25.04.2018 Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Господарського суду Харківської області подано заяву про затвердження мирової угоди, в якій заявник просив суд затвердити мирову угоду від 27.03.2018, укладену між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Управлінням освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та Харківським обласним КП "Дирекція розвитку інфраструктури території" по справі № 922/3327/17, закрити провадження у справі №922/3327/17 (т.1, а.с. 170-178).
25.04.2018 Харківське обласне КП "Дирекція розвитку інфраструктури території" звернулось до місцевого господарського суду із клопотанням, в якому просило місцевий господарський суд провадження у справі закрити з підстави відсутністі предмету спору. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилався на те, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2017 у справі №922/1362/17 стосовно відповідача порушено провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. На переконання Харківського обласного КП «Дирекція розвитку інфраструктури території», позивачі, як потенційні конкурсні кредитори, з метою захисту своїх прав мають право звернутись до суду з відповідною заявою з грошовими вимогами до боржника. Проте, як зазначив відповідач, останній в повному обсязі погасив заборгованість, що виникла з 25.05.2017 по теперішній час за укладеним спірним договором оренди (т.1, а.с. 179-183).
21.05.2018 Харківським обласним КП  "Дирекція розвитку інфраструктури території" подано до місцевого господарського суду заяву, в якій відповідач просив затвердити мирову угоду, укладену між сторонами спору, та закрити провадження у справі № 922/3327/17 у зв`язку із добровільним частковим задоволенням вимог позивачів, сплати поточних орендних платежів в процесі розгляду справи (т.1, а.с. 196-200).
Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.05.2018 відмовлено в позові в частині позовних вимог про розірвання договору оренди від 26.12.2005 №2572, укладеного між Управлінням освіти Адміністрації Слобідського (Комінтернівського) району Харківської міської ради та Харківським обласним КП «Дирекція розвитку інфраструктури території», та додаткових угод до нього, та в частині зобов`язання Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території» звільнити нежитлові приміщення площею 131 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул.Доброхотова, 12, та повернення їх Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради; закрито провадження у справі в частині зобов`язання Харківського обласного КП «Дирекція розвитку інфраструктури території» звільнити нежитлові приміщення площею 429, 9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул.Доброхотова, 12, та повернути їх Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради; затверджено мирову угоду від 27.03.2018, яка укладена між Харківським обласним комунальним підприємством «Дирекція розвитку інфраструктури території», Управлінням освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (т.1, а.с. 212-222).
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 у цій справі рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2018 у справі №922/3327/17 скасовано повністю, справу передано для подальшого розгляду до суду першої інстанції (т.2, а.с. 87-95).
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 та рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2018 у справі №922/3327/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2, а.с. 179-189).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.05.2019 у справі №922/3327/17 у затверджені мирової угоди від 27.03.2018   відмовлено (т.3, а.с.39-47).
13.05.2019 Господарським судом Харківської області у цій справі прийнято рішення з підстав, викладених вище (т.3, а.с. 50-57). 

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та  застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг з огляду на таке.

Предметом позову даної справи є визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення та додаткових угод до нього, зобов`язання звільнити нежитлові приміщення та повернути їх орендодавцю.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що із цим позовом звернувся керівник Харківської місцевої прокуратури №5 в інтересах держави в особі Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.04.2008  № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з частиною 3 статті 53 ГПК України  у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною 4 вказаної статті встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті (абзаци 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Вказаних висновків також дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 25.08.2020 у справі №915/16219, від 27.08.2020 у справі №924/1213/18 від 02.09.2020 у справі №911/980/18.

У постанові Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №915/162/19 зазначено, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 у справі №911/980/18 також зазначив, що про прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" дійшов висновку, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1     Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

У пунктах 37-40, 43-47 постанови Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020  у справі №912/2385/18 зазначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Частина четверта статті 23 Закону України “Про прокуратуру” передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.
У рішенні від 05.06.2019  № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка кореспондується з частиною 4 статті 236 ГПК України,     встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
За таких обставин, з метою дотримання принципу правової визначеності, та формування сталої судової практики суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права до спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор зазначив, що Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради упродовж тривалого строку не виконувало належним чином покладені на нього функції, не вчиняло дій щодо стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати комунального майна, розірвання відповідного договору, звільнення приміщення та зазначив, що звернення прокурора до суду спрямоване на дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у додержанні законності при користуванні майном, яке є комунальною власністю.
Оскільки повноваження органів влади, зокрема, і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (наведену правову позицію викладено у пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України “Про місцеве самоврядування” (в чинній редакції на момент виникнення спору) органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.          
Положеннями абзацу 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.
Згідно з п. 1.1 Положення про Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 №7/15 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» в редакції рішення 37 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про внесення змін до положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» від 19.08.2020 №2225/20,  Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється Харківською міською радою.
Згідно з п.1.3 вказаного положення Управління є правонаступником Управління освіти Комінтернівської районної в м.Харкові ради у зв`язку з перейменуванням.
Пунктами 2.1, 2.2 положення визначено, що Управління є юридичною особою, веде самостійний баланс, має право відкривати рахунки в органах Державної казначейської служби України й установах банків відповідно до законодавства України, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, кутовий штамп і бланк встановленого зразка, печатки та штампи для документів. Управління в межах своїх повноважень має право укладати від свого імені угоди, договори й контракти з юридичними й фізичними особами, набувати майнових і особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем, відповідачем та третьою особою в судах усіх інстанцій. 
Рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 №7/15 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» затверджено, зокрема Положення про Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, відповідно до п.1.1 якого Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється Харківської міською радою.
Управління входить до структури Департаменту економіки та комунального майна, є юридичною особою, веде самостійний баланс, має право відкривати рахунки в органах Державної казначейської служби України та установах банків, в межах своїх повноважень укладати від свого імені угоди з юридичними та фізичними особами, набувати майнових і особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем, відповідачем та третьою особою у суді (п.2.1 відповідного положення).
Метою діяльності Управління, згідно з п.3.1 положення про вказаний виконавчий орган місцевого самоврядування, є збереження та примноження комунальної власності територіальної громади м. Харкова, створення умов для ефективного її використання, забезпечення дохідної частини бюджету міста.
Управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює заходи з подовження терміну дії договорів оренди комунального майна шляхом укладання відповідних додаткових угод, а також проводить інші заходи, пов`язані з орендою об`єктів комунальної власності; здійснює контроль за виконанням умов договорів оренди, позички та купівлі-продажу об`єктів комунальної власності;  представляє інтереси Харківської міської ради на підприємствах, в установах, організаціях, судових та інших органах з питань комунальної власності, приймає участь у виконавчих провадженнях при виконанні судових рішень на користь територіальної громади міста (п.п. 4.1.13, 4.1.20, 4.1.25 Положення).

З матеріалів справи вбачається, що 27.06.1997 між Фондом Державного майна України в м.Харкові (власником) та Управлінням освіти виконкому Комінтернівської районної ради м.Харкова (закладом) укладено договір про передачу майна в оперативне управління №654, відповідно до п.1.1 якого власник передає, а заклад приймає майно в оперативне управління на підставі Розпоряджень представництва Фонду Державного майна України в  м.Харкові (т.1, а.с. 60-62).
Відповідно до п.3.1 вказаного договору господарське використання переданого майна здійснюється закладом відповідно до законодавства України, положення про заклади.
11.02.2016 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (власником) та Управлінням освіти адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради (користувачем) укладено додаткову угоду до договору від 27.06.1997 №654 про передачу майна в оперативне управління, відповідно до п.1 якої сторони дійшли згоди викласти договір у новій редакції (т.1, а.с. 86-92).
За умовами п.1.1 договору у новій редакції предметом договору є передача власником на баланс користувачу майна, яке є власністю територіальної громади міста Харкова, та прийняття користувачем в оперативне управління цього майна для здійснення своєї діяльності, передбаченої положенням.
Об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м.Харків, вул. Мефодіївська, 12, відповідно до акту приймання-передачі основних фондів (нежитлові будівлі та приміщення), підпорядкованих Управлінню освіти адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради (додаток 1 до договору у новій редакції), переданий Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Управлінню освіти адміністрації Комінтернівського району Харківської міськї ради (т.1, а.с. 90-92).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про те, що прокурор звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі органів, які наділені виконавчими функціями і повноваженнями органів місцевого самоврядування, у межах, визначених законодавством, та мають необхідний обсяг цивільної та процесуальної дієздатності для звернення до суду за захистом своїх прав та державних інтересів. 

Колегія суддів зазначає, що підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманими від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва. 
Вказана правова позиція узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 27.08.2020 у справі №924/1213/18. 
З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2017, посилаючись на виявлення порушення орендарем нежитлових приміщень площею 560,9 кв.м, розташованих за адресою: м.Харків, вул. Доброхотова, 12, за договором оренди від 26.12.2005 №2572, вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», виконуючий обов`язки керівника Харківської місцевої прокуратури №5 повідомив Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Управління освіти Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради про намір звернутися із позовом до Господарського суду Харківської області в інтересах Управління освіти Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Харківського обласного КП «Дирекція розвитку інфраструктури території» (т.1, а.с. 42, 43).
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що відомості про направлення або вручення вказаних повідомлень в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури №5, а саме - листів від 27.09.2017 №04-05-7051вих17 та від 27.09.2017 №04-05-7052вих17, у матеріалах справи відсутні.
З позовної заяви вбачається, що 29.09.2017 керівником Харківської місцевої прокуратури №5 складено та підписано позовну заяву, яку безпосередньо подано до канцелярії Господарського суду Харківської області, про що свідчить, зокрема,  відтиск штемпеля вхідної кореспонденції місцевого господарського суду (т.1, а.с. 4-43). 
Отже, повідомлення керівника Харківської місцевої прокуратури №5, датовані 27.09.2017, а звернення із позовом  відбулось після спливу лише двох днів з моменту формування відповідних повідомлень уповноваженим законом особам - 29.09.2017, що свідчить про те, що компетентним органам не надано розумного строку для реагування на твердження прокурора щодо порушення інтересів держави, вчинення дій для вирішення ситуації, звернення до суду за захистом своїх прав чи вчинення дій задля припинення порушення інтересів держави іншим шляхом з урахуванням правовідносин, що склалися.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 01.09.2017, тобто до моменту звернення прокурора із повідомленнями до відповідних виконавчих органів місцевого самоврядування та до подання позову до суду, відповідно до акту прийому-передачі, підписаного та скріпленого печатками сторін, Харківське обласне КП «Дирекція інфраструктури розвитку території» передало, а Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради прийняло нежитлові приміщення площею 429,9кв.м, розташовані за адресою: м.Харків, вул. Мефодіївська, 12 (т.1, а.с. 199). 
Додатковою угодою до договору оренди від 26.12.2005, що набрала чинності 01.09.2017, сторони погодили п.1.1 спірного договору викласти у наступній редакції: « 1.1. орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 131,0кв.м, далі «Майно», яке належить до комунальної власності територіальної громади м.Харкова, розташоване за адресою: м.Харків, вул. Мефодіївська, 12, та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради (т.1, а.с. 198).
Розділом IV додаткової угоди сторони погодили, що за актом приймання-передачі орендованою площею вважати 131,0кв.м.
04.09.2017 сторонами підписано акт прийому-передачі об`єкту оренди за договором оренди нежитлового приміщенні від 26.12.2005, відповідно до якого з 01.09.2017 Харківське обласне КП "Дирекція розвитку інфраструктури території" повертає, а Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради приймає з орендного користування згідно договору оренди від 26.12.2005 №2572/2005 частину нежитлового приміщення площею 429,9кв.м, розміщеного у будівлі, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мефодіївська (Доброхотова), 12 (т.3, а.с. 98).
З наведеного вбачається, що Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, як особою, в управлінні якої перебуває спірне майно, та Управлінням освіти адміністрації Слобідського району Харківської  ради вживалися дії з метою припинення порушення, проводився контроль за користуванням комунального майна.
Крім того, на виконання умов спірного договору, після звернення прокурора із позовом, відповідачем сплачено заборгованість за спірним договором у сумі 333042,92грн, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи, здійснено заходи добровільного припинення порушення умов договору оренди, пропозиції укладення мирової угоди та укладення додаткових угод (т.1, а.с. 102-107, т.2, а.с. 45-73). 
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради як балансоутримувач спірного майна та Управління комунального майна та приватизації Департаменту комунального майна та приватизації Харківської міської ради як орендодавець за спірним договором оренди нежитлового приміщення, не можуть чи не бажають здійснювати захист інтересів держави та звертатися до суду з відповідним позовом до Харківського обласного КП «Дирекція інфраструктури розвитку території», а сама по собі обставина незвернення цих юридичних осіб із позовом протягом певного часового періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання позивачами функцій із захисту інтересів держави.

У постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №910/1062/18 зазначено, що обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті.
Отже, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведення прокурором підстав для захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, оскільки прокурором не дотримано вимог статті 23 Закону України “Про прокуратуру”.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ст.91 ГПК України). 
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що прокуратурою при зверненні з позовом до суду не зазначено причин неможливості здійснення Управлінням освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку, не наведено доказів того, що відповідні органи не можуть чи не бажають здійснювати захист інтересів держави та звертатись до суду з відповідним позовом, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недотримання прокурором визначеної статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, що у будь-якому випадку свідчить про відсутність підтвердження підстав для представництва інтересів держави у суді.

У висновках, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №     912/2385/18 зазначено, що  якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати і в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).        
Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та апеляційна скарга заступника прокурора Харківської області підлягають частковому задоволенню, рішення Господарського суду Харківської області від 13.05.2019 у справі №922/3327/17 слід скасувати як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального права, та  прийняти нове рішення, яким  позов залишити   без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.
Керуючись  п.2 ч.1.  ст.226, ст.ст.269, 270, п.4 ч.1 275, п.4 ч.1 ст. 277, ст.ст.278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.
2.  Рішення Господарського суду Харківської області від 13.05.2019  у справі №922/3327/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов Керівника Харківської місцевої прокуратури №5 в інтересах держави в особі Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складений   02.10.2020.

Головуючий суддя                                                                    Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                           Т.Д. Геза  

Суддя                                                                                           В.В. Лакіза