Ухвала
 
20 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 544/425/19
провадження № 61-10034ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Головний сервісний центр Міністерства внутрішній справ України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістік - Транс Сервіс», про звернення стягнення на предмет застави,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: 
ОСОБА_2 , Головний сервісний центр Міністерства внутрішній справ України (далі - Головний сервісний центр МВС України), Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістік - Транс Сервіс» (далі - ТОВ «Логістік - Транс Сервіс»), про звернення стягнення на предмет застави.
 
Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року позовні вимоги АТ «Ідея Банк» задоволено.
 
Звернуто стягнення на предмет застави, на підставі договору застави від 
21 вересня 2012 року № 910.17763 укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та 
ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т. Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 9606, - транспортний засіб марки ЗАЗ, модель НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , колір сірий, номерний знак НОМЕР_3 (на даний час НОМЕР_4 ), зареєстрований Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 31 серпня 2012 року, який належить ОСОБА_1 на праві власності, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 03 вересня 2012 року № 910.17763 укладений між ПАТ «Ідея Банк» та 
ОСОБА_2 у розмірі 37 283, 69 грн, яка складається з: 35 590,91 грн - сума простроченого боргу; 209,45 грн - сума прострочених процентів; 1 483,33 грн - інші штрафні санкції, шляхом вилучення у ОСОБА_1 та передачі АТ «Ідея Банк», на період до його реалізації.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
 
Апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк» задоволено, рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року змінено.
 
Викладено абзац другий резолютивної частини рішення суду у новій редакції.
 
Звернуто стягнення на предмет застави, на підставі договору застави від 
21 вересня 2012 року № 910.17763, транспортний засіб марки ЗАЗ, модель НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , колір сірий, номерний знак НОМЕР_3 (на даний час НОМЕР_4 ), зареєстрований Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 31 серпня 2012 року, належний ОСОБА_1 на праві власності, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 03 вересня 2012 року № 910.17763, укладений між ПАТ «Ідея Банк» з ОСОБА_2 у розмірі 37 283, 69 грн, яка складається з: 35590,91 грн - сума простроченого боргу; 209,45 грн - сума прострочених процентів; 1483,33 грн - інші штрафні санкції. 
 
Вилучено у ОСОБА_1 зазначений транспортний засіб та передано АТ «Ідея Банк» на період до його реалізації.
 
В іншій частині рішення суду залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 881,50 грн.
 
У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 у якій вона просила рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 
24 лютого 2020 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, частина третя статті 411 ЦПК України).
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа має виняткове значення для заявника, зокрема через фізичні вади вона є інвалідом другої групи, спірний автомобіль є її єдиним засобом для пересування на відстані. Суди попередніх інстанцій зазначеного не урахували та безпідставно стягнули з неї судовий збір у загальному розмірі 4 802,50 грн.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Предметом спору у цій справі є звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 
37 283, 69 грн.
 
Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п'ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.
 
Ураховуючи наведене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Однак, наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, а тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржувані у ній судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України та підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. 
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
До касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання рішення Пирятинського районного суду від 19 листопада 2019 року до закінчення касаційного розгляду справи.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Наведені заявником доводи та надані на їх підтвердження докази дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року до закінчення касаційного розгляду справи.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Головний сервісний центр Міністерства внутрішній справ України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістік - Транс Сервіс», про звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року.
 
Витребувати з Пирятинського районного суду Полтавської області цивільну справу № 544/425/19.
 
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року задовольнити.
 
Зупинити виконання рішення Пирятинського апеляційного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року до закінчення касаційного розгляду справи.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 14 серпня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	Г. І. Усик     І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак