ПОСТАНОВА
Іменем України

10 вересня 2020 року 
м. Київ
справа №620/2765/19
провадження №К/9901/6862/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А., 
суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 
на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 (головуючий суддя Скалозуб Ю.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В.)
у справі № 620/2765/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії позивачу за вислугу років;
зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на пільгових умовах з 07.11.2015.
2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.11.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020, позов задоволено.
3. У поданій касаційній скарзі Пенсійний орган із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 08.08.1998 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується записами в розрахунку вислуги років на пенсію.
5. Наказом начальника УМВС України в Чернігівській області від 06.11.2015 №416 о/с, на підставі рапорту від 04.11.2015, ОСОБА_1 звільнено зі служби у запас Збройних Сил згідно з пунктом 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, за пунктом 64 «з» ( у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації)).
6. Відповідно до наказу від 07.11.2015 № 38 о/с, позивач з 07.11.2015 проходить службу в Національній поліції України, що підтверджується записом в трудовій книжці, копія якої наявна в матеріалах справи.
7. Позивач 05.11.2018 звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області із заявою, у якій просив підготувати документи та звернутись до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області з поданням про призначення йому пенсії.
8. Враховуючи, що функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії по лінії МВС документів покладені на управління координації соціальних та пенсійних питань ДПООНД МВС України, Ліквідаційною комісією було сформовано та листом від 03.12.2018 за №30/469 направлено до вказаного управління матеріали ОСОБА_1 для розгляду та прийняття рішення по суті.
9. З огляду на складений Ліквідаційною комісією розрахунок, вислуга років позивача станом на 06.11.2015 становить: у календарному обчисленні - 18 років 08 місяців 00 днів, у пільговому обчисленні (без врахування календарної вислуги) - 04 роки 05 місяців 27 днів. Вислуга років (загальний трудовий стаж) для призначення пенсії становить 23 роки 01 місяць 27 днів.
10. Листом від 17.12.2018 за №22/6-6421 Департамент повернув заяву ОСОБА_1 та повідомив, що відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Оскільки після звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 з 07.11.2015 продовжив службу в Національній поліції України, пенсія за вислугу років може бути йому призначена лише після звільнення зі служби в Національній поліції України.
11. Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом та рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 620/755/19, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу, організації та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років та оформити документи відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
12. Так, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду Міністерством внутрішніх справ України розглянуто заяву ОСОБА_1 та оформлено подання від 26.07.2019 № 610 про призначення пенсії, яким представлено до призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .
13. Головним управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протоколом №48 від 30.08.2019 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років з мотивів відсутності у позивача необхідної вислуги років.
14. Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
15. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у ОСОБА_1 на час звільнення необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
16. Суд апеляційної інстанції при постановленні рішення послався на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
17. У касаційній скарзі відповідач зазначає про помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій. Наголошує, що календарна тривалість вислуги років позивача є недостатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
18. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.
19. Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
20. Так, у постанові від 19.09.2018 (справа №725/1959/17) Верховний Суд зазначив таке:
«відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.
Одночасно стаття 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.  
Згідно з частиною другої статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
На підставі викладеного Верховний Суд у справі №725/1959/17 дійшов правового висновку, що в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності 23 років вислуги, обчисленої на пільгових умовах; вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 23 років, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років».
21. Колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку. Також аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 22 листопада 2018 року у справі №161/4876/17 та багатьох інших.
22. У справі, що розглядається, суди встановили, що станом на день звільнення календарна вислуга позивача становила 18 років 08 місяців 00 днів, що недостатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
23. Посилання суду апеляційної інстанції на правову позицію, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а, є безпідставним, оскільки у вказаній постанові Верховний Суд не сформував нового правового висновку, а лише направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції. У вказаній постанові констатовано, що суди першої та апеляційної інстанції неправильно застосували норми матеріального права, та зазначено, що у справі залишилися нез`ясованими обставини того, чи стверджувана заявником наявність вислуги років для призначення пенсії фактично існує, якими документами це підтверджується, який вид служби заявник просив зарахувати для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, чи служба в цих органах підлягає зарахуванню для призначення пенсії за умов, про які заявляє позивач.
24. Таким чином, враховуючи зазначені приписи чинного законодавства та позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, колегія суддів не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.
25. Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права.
26. Відповідно до статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
27. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.
28. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити.
2. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 у справі №620/2765/19 - скасувати.
3. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
з
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб