Справа № 465/6812/19                                Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М. 
Провадження № 33/811/260/20                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді - Белени А.В.,
з участю особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності, - ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2020 року, за ч.1 ст. 130 КУпАП, 

встановив :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 20.02.2020,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він о 04:45 год. 17.11.2019 року керував транспортним засобом PEUGOT 307 д.н.з. НОМЕР_1  у м. Львові на вул. Лазаренка, 36 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проведений на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу ALCOTEST 6820 ARHF-0060, тест № 795 з позитивним результатом 1,94 ‰, у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді Остаповець П.М. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову судді незаконною, необґрунтованою.
Апелянт покликається, що не заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, однак заперечує факт керування транспортним засобом, оскільки у той час повертався з грального закладу до місця свого проживання в гуртожитку, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Будучи біля гуртожитку присів на лавочку і в цей час до нього підійшли працівники поліції та очали з`ясовувати його особу і пред`являти звинувачення у керуванні ТЗ у стані сп`яніння. Його пояснення поліцейські не слухали, а для встановлення особи надав посвідчення водія, яке у нього вилучили. При цьому свідоцтво про право власності на ТЗ не вилучили, бо автомобіль був не його і він не мав таких документів. Автомобілем він не керував і не володів, відповідно не мав ні ключів ні документів на транспортний засіб. Вся справа ґрунтується на поясненнях ОСОБА_2 , які є лише припущенням. У вказаному свідком автомобілі він не перебував і ним не керував. При оформлені протоколу свідків не було, коли вони підписали документ йому невідомо. У справі відсутні докази відсторонення його від керування ТЗ. 
Свідок ОСОБА_2 в суд апеляційної інстанції не прибув з невідомих суду причин. 
Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 склад правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
- роздруківкою № 795 з приладу «Драгер» в якому зазначено результат тесту проведеного ОСОБА_1 – 1,94 проміле (а.с. 1);
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 275461 від 17.11.2019, складений о 05:08 год. у м. Львові, який ОСОБА_1 відмовився підписувати чи давати пояснення у присутності двох свідків, копія протоколу вручена не була (а.с. 3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, яка не відповідає дійсності, почервоніння очей; результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння – 1,94 ‰, який останній відмовився підписувати в присутності 2 свідків (а.с. 5);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 ідс17.11.2019, який показав, що рухався на своєму автомбілі оп вул.Стрийській у м. Львові і обачив, як автомобіль Пежо 304 д.н.з. НОМЕР_2 порушував ПДР здійснюючи небезпечні маневри і він про це повідомив поліцію на тел. 102 та припустив про можливість перебування водія у стані сп`яніння. По прибуттю працівників поліції вказав, де саме знаходиться автомобіль порушника. Там же підтвердив, що особа яку він бачить керувала вказаним автомобілем (а.с. 9);
- ксерокопією постанови серії НОМЕР_3 від 17.11.2019 про складення на ОСОБА_1 , за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП, за не пред`явлення реєстраційних документів на ТЗ та непред`явлення поліса (а.с.10).
Покликання апелянта на невідповідність рішення першої інстанції вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, є безпідставними й суд їх до уваги не бере. Суддею першої інстанції досліджено наявні в справі докази, яким суддя надав належну оцінку та навів їх у своєму рішенні.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.    
Щодо стягнення, то воно накладене судом відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховано характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 , відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 06 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду А.В. Белена