П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4768/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.
                                     
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
 -            Кравченка К.В.
          розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2019 року №Ф-561-17, -
ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА 
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

           ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд  визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2019 року №Ф-561-17, судові витрати стягнути з відповідача.
          В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що під час подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік, ним допущена помилка, а саме: замість Таблиці №2 "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування" помилково заповнена Таблиця №1 для підприємців на загальній системі оподаткування, в зв`язку з чим в картці платника податку по ЄСВ відображено нарахування по єдиному внеску в сумі 5293,88 грн. До позивача застосовані штрафні санкції та нарахована пеня за несвоєчасну сплату єдиного внеску. 
          Позивач вважає таке нарахування штрафних санкцій та пені безпідставним, тому що ним не допускалося несвоєчасної сплати, а списання помилково відображеної недоїмки в обліковій картці неправомірно прирівняно відповідачем до сплати ЄСВ.
           25.06.2020 року за вх. № 24392/20 від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до пункту 16 розділу II Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 435 від 14.04.2015 року відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник. Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою № Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова". Отже, позивачем за 2015 рік самостійно визначена база нарахування єдиного внеску, який підлягає сплаті на загальних підставах, та не підлягає скасуванню. Проаналізувавши відомості з облікових даних інформаційної системи органу Доходів і зборів загальна сума заборгованості позивача, станом на 30.09.2019 року становить 5293,88 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 4414,86 грн. та пеня у розмірі 3174,36 грн. На підставі цих даних ГУ ДПС в Одеській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2019 року № Ф-561-17. Відповідно до вищезазначеного вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2019 року № Ф-561-17 ГУ ДПС в Одеській області є правомірною та законною.
          З урахування зазначеного ГУ ДПС в Одеській області вважає позовні вимоги ОСОБА_1 повністю необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.
          Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.
          Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2019 року №Ф-561-17 - задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2019 року №Ф-561-17. Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 43142370) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
На вказане рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального права, у зв`язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції закінчив розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА 

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 01.09.2010 року, номер запису державної реєстрації - 25430000000036041 та перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності з 01.01.2012 року за 3 групою, ставка єдиного податку 5% до доходу (а.с.9-14).
          Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача є інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем (КВЕД -62.09).
           21.01.2016 року позивачем сформований та поданий звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого внеску за 2015 рік, форма Д5 (річна). 
          Як вбачається зі звіту, в переліку таблиць звіту, позивачем обрано таблицю №1 "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями", в результаті чого в картці платника податку по ЄСВ відображено нарахування по єдиному внеску в сумі 5293,88 грн.
           23.08.2018 року позивачем подано звіт про суми добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та суми доплати до органів доходів і зборів та обрано таблицю №3. Відомості про збільшення або зменшення сум зобов`язань за страховими внесками за результатами проведеної перевірки. Зі звіту вбачається, що за результатами камеральної перевірки порушень не виявлено, про що складено Акт перевірки від 23.08.2019 року.
           04.10.2019 року на підставі відомостей з облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів, ГУ ДПС в Одеській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-561-17 у розмірі 12 883,10 грн. (недоїмка 5293,88 грн. + штрафи 4414,86 грн. + пеня 3174,00 грн.).
           11.02.2020 року Овідіопольським районним відділом ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 61222809 про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 12 883,10 грн. за вимогою № Ф-561-17 від 04.10.2019 року (а.с.15-16).
           11.02.2020 року Овідіопольським районним відділом ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження за виконавчим провадженням № 61222809 в розмірі 269,00 грн. (а.с.21-22).
           11.02.2020 року Овідіопольським районним відділом ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 888,31 грн. (а.с.23).
           13.03.2020 року Овідіопольським районним відділом ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням № 61222809, якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунку(ах) АТ "Райффайзен Банк Аваль" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів в загальній сумі 14 440,41 грн. (а.с.17-18).
          Позивач вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-561-17 від 04.10.2019 року прийнята відповідачем з порушенням законодавства, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.
          Відповідно до вимог п.4 ст.4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
          Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ), умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюються Законом України від 08.07.2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464).
          Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону №2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом. Законом №2464 (стаття 25) передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. У випадках, зазначених в абзаці дев`ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.
          Згідно до вимог ч.2 статті 11 Закону №2464 із страховими коштами, акумульованими на рахунках органів доходів і зборів, здійснюються, зокрема такі операції: 1) перерахування на рахунки Пенсійного фонду фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - недержавних пенсійних фондів відповідно до встановлених законом пропорцій розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; 2) повернення платникам єдиного внеску надміру або помилково сплачених сум; 3) повернення безпідставно стягнених сум єдиного внеску.
          Згідно пункту 3 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженої Наказ Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 499 (далі - Інструкція № 499), органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.
          Відповідно до пункту 3 розділу 6 Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.
          Відповідно до пункту 4 розділу 6 Інструкції № 449 після надсилання (вручення) вимоги про сплату боргу (недоїмки) платнику корінець такої вимоги з відміткою про вручення підшивається до справи платника та якщо вимога органу доходів і зборів скасовується чи змінюється судом (господарським судом), то підшивається примірник (копія) рішення суду (господарського суду) до справи платника поряд з корінцем від вимоги, щодо якої відбувся судовий розгляд.
          Форми та строки подання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Звіт) передбачено Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435 (далі - Порядок № 435).
          Пунктом 2 розділу V Порядку № 435 передбачено, що у разі виявлення страхувальником у Звіті після закінчення строку подання такого Звіту помилки в реквізитах (крім сум), що стосується страхувальника або застрахованої особи, подаються скасовуючі документи, тобто страхувальник повинен сформувати та подати Звіт за попередній період, який містить перелік таблиць Звіту, відповідну таблицю із зазначенням типу форми "скасовуюча" з відомостями, які були помилкові, на одну або декількох застрахованих осіб та відповідну таблицю із зазначенням типу форми "початкова" із зазначеними правильними відомостями на одну або декількох застрахованих осіб, при цьому таблиця 6 додатка 4 до цього Порядку має містити дані щодо кожної застрахованої особи окремо.
          Звіт, сформований для виправлення помилок за попередні звітні періоди, не має містити таблиць 1-4 додатка 4 до цього Порядку. При цьому внесення змін до сум нарахованої заробітної плати або доходу та у зв`язку з цим до нарахованих сум єдиного внеску за звітний місяць при формуванні і поданні скасовуючих документів не допускається.
          Якщо потрібно повністю скасувати відомості, зазначені в таблицях 5, 7 додатка 4 до цього Порядку, подаються тільки скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних відомостей про застраховану особу.
          Відповідно до п.6 розділу V Порядку № 435 у разі якщо страхувальник подає за один і той самий звітний період таблиці із зазначенням типу форми "скасовуюча" та "додаткова", вони подаються з окремими титульними аркушами (як два окремих Звіти).

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Колегією суддів встановлено, що згідно відомостей облікової картки платника ЄСВ за позивачем обліковано недоїмку зі сплати ЄСВ відповідно до самостійно поданої звітності про суми нарахованого ЄСВ у сумі 12 883,10 грн.
           04.10.2019 року відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-561-17 у розмірі 12 883,10 грн., тобто після подання позивачем скасовуючого звіту від 23.08.2018 року та проведеної відповідачем камеральної перевірки, відповідно до якої порушень під час перевірки не виявлено.
          Як вбачається з матеріалів справи, до позивача застосовані штрафні санкції та нарахована пеня за несвоєчасну сплату єдиного внеску. Проте, колегія суддів вважає такі дії відповідача є протиправними, оскільки, як підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справа, позивачем своєчасно сплачувався єдиний соціальний внесок протягом 2015 року в розмірі 422,65 грн. щомісяця. 
          Позивач обґрунтував обставини помилковості наданої звітності, оскільки ним не допускалося несвоєчасної сплати єдиного внеску, а списання помилково відображеної недоїмки в обліковій картці платника податків, неправомірно прирівняне відповідачем до сплати ЄСВ. Натомість 04.10.2019 року відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-561-17.
          Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки. Потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Державні органи, що не впроваджують або не дотримуються власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення ЄСПЛ у справі Rysovskyy проти України, 29979/04, п.71).
          Згідно статті 2 Закону № 2464 його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
          Відповідно пункту 6 Розділу VI Інструкції № 499 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується чи змінюється судом.
          Крім того, згідно пункту 3 розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.
          У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.
          Колегією суддів встановлено, що звіти подано 21.01.2016 року та 23.08.2018 року, а оскаржувану вимогу прийнято 04.10.2019 року.
          Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що вимога прийнята відповідачем з порушення строків, передбачених для винесення такої вимоги.
          Крім того, колегії судів апеляційної інстанції було надано додаткові документи позивачем по справі, а саме: заяви ОСОБА_1 від 01.06.2020 року та від 03.06.2020 року, направлені на адресу начальника ГУ ДПС в Одеській області електронною поштою. У вказаних заявах позивач зазначає, що у звіті ЄСВ (Додаток №5) за 2015 рік було допущено помилку, а саме: 21.01.2016 року у титульному листі Додатка№5 було невірно відмічено категорію страхувальника і, за результатами чого, була відправлена у пакеті Таблиця №1 замість Таблиці №2 (Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування), що призвело до виникнення боргу в сумі 5293,88 грн., на яку нараховувалися пеня та штрафні санкції. В зв`язку з вищезазначеним, ОСОБА_1 просить провести документальну перевірку з питання підтвердження допущенної помилки в звітності по ЄСВ за 2015 рік для скасування заборгованості, нарахованої штрафної санкції та пені.
          Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач звертався до суб`єкта владних повноважень з питання щодо помилки в звітності по ЄСВ за 2015 рік та ним не допускалося несвоєчасної сплати єдиного внеску, що підтверджується платіжними дорученнями, що містяться в матеріалах справи, а списання помилково відображеної недоїмки в обліковій картці платника податків, неправомірно прирівняно відповідачем до сплати ЄСВ. 
Колегія суддів наголошує, що діючим законодавством передбачена інша, в фіксованому розмірі, відповідальність за порушення звітної дисципліни, наслідками якою не може бути податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) у зв`язку з нібито несвоєчасним поданням звітності. 

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

          Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога про сплату боргу ГУ ДПС в Одеській області № Ф-561-17 від 04.10.2019 року є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, - 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Кравченко К.В.    Вербицька Н. В.