УХВАЛА

13 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 1540/4766/18
адміністративне провадження № К/9901/16479/20
Верховний Суд у складі колегії судів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутін І. В., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2019 року у справі № 1540/4766/18 за позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Головного управління - начальника управління з питань шукачів та соціальної інтеграції Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області Максименка Анатолія Васильовича про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Заступника начальника Головного управління - Начальника Управління з питань шукачів та соціальної інтеграції Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Максименко А. В., про:
- визнання протиправним та скасування наказу Заступника начальника Головного управління - Начальника Управління з питань шукачів та соціальної інтеграції Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Максименко А. В., № 168 від 04 вересня 2018 року, про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;
- зобов`язання Заступника начальника Головного управління - Начальника Управління з питань шукачів та соціальної інтеграції Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Максименко А. В., у відповідності з процедурою, передбаченою ст. 8 Закону, прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, разом з клопотанням про поновлення строку на звернення до суду з апеляційною скаргою. В обґрунтування вказаного клопотання скаржник зазначав, що він отримав оскаржуване рішення від 22 грудня 2018 року лише 19 березня 2019 року, після звернення до суду із заявою про видачу копії рішення.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року, визнано неповажним докази пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, у зв`язку з пропуском строку протягом 10 днів звернення до суду з апеляційною скаргою.
Із досліджених матеріалів справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що в матеріалах справи міститься розписка про отримання копії судового рішення, згідно якого вбачається, що оскаржуване рішення від 22 грудня 2018 року представник скаржника отримав 28 грудня 2018 року.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження у праві № 1540/4766/18.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, що згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення слідує, що копію вказаної ухвали від 27 березня 2019 року скаржник отримав 01 квітня 2019 року, однак в назначений судом строк ним не усунуто недоліки апеляційної скарги, а тому були підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
Частиною 11 ст. 126 КАС України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Згідно п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, 06 липня 2020 року від скаржника надійшла касаційна скарга.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційні скарги на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України).
Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Слід зауважити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії").
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що у відкриті апеляційного провадження слід відмовити.
Також, слід зазначити, що ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Відповідно до ст. 3 цього Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог ст. 7 цього Закону.
Отже, про наявність ухвал суду апеляційної інстанції позивач мав змогу дізнатись з Єдиного державного реєстру судових рішень з моменту її оприлюднення.
Зважаючи на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку що, касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до ч. 2 ст. 333 КАС України встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2019 року у справі № 1540/4766/18.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов