Ухвала 
 
26 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 377/749/19
 
провадження № 61-12326ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та касаційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 17 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного спеціалізованого підприємства (далі - ДСП «Чорнобильська АЕС») про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та, уточнивши позовні вимоги, просила суд: визнати незаконним та скасувати наказ від 30 серпня 2019 року № 408-ос Державного підприємства (далі - ДП) «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» про звільнення з посади бухгалтера 2-ї категорії АУП             ДП «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» з 03 вересня 2019 року; поновити її на посаді бухгалтера 2-ї категорії АУП на ДСП «Чорнобильська АЕС», яке є правонаступником ДП «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» з 03 вересня 2019 року; стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 03 вересня 2019 року до дня ухвалення судового рішення; судові витрати за надання професійної правничої допомоги.
 
Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 17 лютого                  2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду                  від 07 липня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ голови Комісії з реорганізації                         ДП «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» від 30 серпня 2019 року № 408-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера 2-ї категорії АУП ДП «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» з 03 вересня 2019 року.
Поновлено ОСОБА_1 з 03 вересня 2019 року на посаді бухгалтера 2-ї категорії АУП на ДСП «Чорнобильська АЕС».
Стягнуто з ДСП «Чорнобильська АЕС» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 04 вересня 2019 року до 17 лютого 2020 року у розмірі 95 245,86 грн без урахування передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення в частині поновлення на роботі звернуто до негайного виконання.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У серпні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДСП «Чорнобильська АЕС» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 17 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 14 серпня 2020 року.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
У касаційній скарзі ДСП «Чорнобильська АЕС» просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, з посилання на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову Київського апеляційного суду заявник отримав 16 липня                          2020 року, що підтверджується наданими доказами.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, його можливо поновити. 
 
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити судове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. 
 
Пунктом 2 частини першої статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.
 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Пунктами 1, 2 частини четвертої статті 19 ЦПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ та справ, що виникають з трудових відносин.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                         1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102 грн.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Ціна позову у даній справі щодо вимог майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) становить 95 245,86 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн * 100 = 210 200 грн). 
 
Отже, зазначена справа на підставі вимог закону відноситься до малозначних.
 
Крім того, позивачем було заявлено дві вимоги немайнового характеру щодо визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі.
 
Малозначна справа є такою з огляду на свої властивості, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
У касаційній скарзі ДСП «Чорнобильська АЕС» посилається на підпункт в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, а саме, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Проте, посилаючись на наявність зазначених обставин, заявник не додає до касаційної скарги доказів, які б їх підтверджували та по суті не погоджується з фактичними обставинами справи та оціненими судами доказами, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Посилання ДСП «Чорнобильська АЕС» на порушення судами норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями та не дає підстав для висновку про наявність обставин, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. 
 
Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.
 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та наявність чіткої й незмінної судової практики, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.
 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Ураховуючи наведене, оскільки ДСП «Чорнобильська АЕС» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити Державному спеціалізованому підприємству «Чорнобильська АЕС» строк на касаційне оскарження судового рішення.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 17 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                      І. А. Воробйова
 
                                                                                                                      Ю. В. Черняк