ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 р.	Справа № 520/2066/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Мельнікової Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Березняк Оксани Миколаївни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 14.04.20 року по справі № 520/2066/2020
за позовом                     ОСОБА_1  
до                    Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Березняк Оксани Миколаївни                            
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Березняк Оксани Миколаївни (далі - відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Березняк Оксани Миколаївни №50804380 від 24.01.2020 про відмову в державній реєстрації обтяження, припинення арешту нерухомого майна; зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Березняк Оксану Миколаївну здійснити державну реєстрацію прав та їх обтяжень шляхом реєстрації обтяження, припинення арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 23747, підстава обтяження: повідомлення, 3892, 01.06.2004, ВДВС Фрунзенського району м. Харкова, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: ОСОБА_1 , заявник: Перша Харківська Державна нотаріальна контора.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та таким, що суперечить нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року вказаний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Березняк Оксани Миколаївни №50804380 від 24.01.2020 про відмову в державній реєстрації обтяження, припинення арешту нерухомого майна. Зобов`язано державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Березняк Оксану Миколаївну здійснити державну реєстрацію прав та їх обтяжень шляхом реєстрації обтяження, припинення арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 23747, підстава обтяження: повідомлення, 3892, 01.06.2004, ВДВС Фрунзенського району м. Харкова, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: ОСОБА_1 , заявник: Перша Харківська Державна нотаріальна контора.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.         
Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не враховано всі обставини справи, оскільки обтяження №23747 перенесено до спеціального розділу за №35149311 та 23.01.2020 та припинено державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Всупереч цим фактам, не приймаючи до уваги, що на момент винесення рішення суду обтяження №23747 вже припинено державним виконавцем, суд зобов`язав державного реєстратора здійснити державну реєстрацію припинення вже припиненого обтяження.
Крім того, зазначає, що суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що відповідачем безпідставно відмовлено у державній реєстрації обтяження, припинення арешту нерухомого майна. Суд зазначає, що рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 24.01.2020 №50804380 не містить вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття та не відповідає приписам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Проте, на думку апелянта, вказане не відповідає дійсності та спростовується документами, що містяться в матеріалах справи, а саме – оскаржуваним рішенням від 24.01.2020 №50804380 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка була надана відповідачем в обґрунтування доводів, наведених у відзиві на адміністративний позов.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що в спірному рішенні державним реєстратором детально викладено вичерпний перелік обставин, які стали підставою відмови в державній реєстрації припинення обтяження, з посиланням на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що розташована за адресою АДРЕСА_1 належить позивачу на праві власності.
Позивач зазначає, що йому стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 23747, підстава обтяження: повідомлення, 3892, 01.06.2004, ВДВС Фрунзенського району м. Харкова, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: ОСОБА_1 , заявник: Перша Харківська Державна нотаріальна контора.
02.01.2020 позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Березняк Оксани Миколаївни з заявою №37845690 про припинення арешту нерухомого майна №23747.
Рішенням відповідача №50558791 від 02.01.2020 зупинено розгляд його заяви до подання документу про усунення розбіжностей.
Старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дудкою А.А. винесено постанову про зняття арешту з майна від 19.12.2019, якою було припинено чинність арешту №23747 та №23772 у з`язку з завершенням виконавчого провадження у 2013 році по фактичному виконанні на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Дана постанова надана ОСОБА_1 до відповідача.
Крім того, обтяження №23747 перенесено до спеціального розділу за №35149812 та 23.01.2020 та припинено державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
Проте, рішенням №50804380 від 24.01.2020 в державній реєстрації обтяження, припинення арешту нерухомого майна, відповідачем відмовлено на тій підставі, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Позивач вважає рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Березняк Оксани Миколаївни №50854380 від 24.01.2020  протиправним та таким, що порушує його права, у зв`язку з чим, звернувся до суду з цією позовною заявою.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності спірного рішення, проте, позивачем належними та допустимими доказами доведена його протиправність.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.
Частиною 1 та 2 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.
Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (у редакції станом на 01.07.2004) державна реєстрація обмежень речових прав на нерухоме майно проводиться органом державної реєстрації прав на підставі, в тому числі, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно.
Відповідно ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація обмежень речових прав проводиться в день отримання відповідних документів місцевим органом державної реєстрації прав. Датою і часом державної реєстрації обмежень вважається дата і час обліку заяви в місцевому органі державної реєстрації прав.
Порядок внесення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на час внесення запису про обтяження мого нерухомого майна (01.06.2004) був врегульований Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 31/5 від 09.06.1999 (далі - Положення).
Відповідно до п. 1.5 Положення реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є, в тому числі, державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп`ютерну мережу, державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії.
Пунктом 2.1 Положення було передбачено, що підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є, зокрема, постанови органів державної виконавчої служби про арешт (звільнення з-під арешту) майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, складені відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 №74/5, (п. п. 2.1.3).
У відповідності до п. 2.2 Положення органи та посадові особи, зазначені в підпунктах 2.1.2-2.1.3 пункту 2.1 цього Положення, надсилають Реєстратору в день накладення (зняття) заборони (арешту) заяву встановленого цим Положенням зразка або постанову про арешт (звільнення з-під арешту) майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
За змістом п. 2.6 Положення до Реєстру заборон вносяться такі відомості про обтяження: дані про підстави виникнення обтяження: назва документа, його номер та дата, повне найменування органу, що накладає обтяження (п. п. 2.6.1); дані про особу, щодо майна якої встановлено обтяження (п. п. 2.6.2):для власників (співвласників) - фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та, за наявності, дата та місце народження, адреса постійного місця проживання, дані документа, що посвідчує особу; дані про об`єкт обтяження: ідентифікаційні номери об`єкта нерухомого майна та відомості про його місцезнаходження (п. п. 2.6.3).
Як вбачається із наведеного, підставами для вчинення державної реєстрації обтяжень станом на червень 2004 року слугували отримані Реєстратором відповідні документи від органів державної виконавчої служби.
Проте, старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишляиському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дудкою А.А. винесено постанову про зняття арешту з майна від 19.12.2019, якою припинено чинність арешту №23747 та №23772, тобто підстави для виникнення накладеного обтяження на даний час відсутні.
Інших виконавчих проваджень органами виконавчої служби щодо позивача не відкривалось, що свідчить про відсутність на момент внесення запису про обтяження до реєстру інших підстав, ніж накладення арешту в межах виконавчого провадження АА №528028.
Крім того, постанова про зняття арешту з майна від 19.12.2019 містить чітке посилання на відповідний номер накладеного арешту (23747), який співпадає з номером, що міститься Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Таким чином, відповідачем безпідставно відмовлено у державній реєстрації обтяження, припинення арешту нерухомого майна, що свідчить про неправомірність оскаржуваного рішення.
Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.
Як вбачається із рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 24.01.2020 №50804380, останнє не містить вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття та не відповідає приписам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень  та  у спосіб, що визначені  Конституцією  та  законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод  та  інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Так, відповідачем не доведено правомірності спірного рішення, проте, позивачем належними та допустимими доказами доведена його протиправність.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Березняк Оксани Миколаївни №50804380 від 24.01.2020 про відмову в державній реєстрації обтяження, припинення арешту нерухомого майна є протиправним та підлягає скасуванню.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. 
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 311, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Березняк Оксани Миколаївни залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року по справі № 520/2066/2020 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    Л.В. Мельнікова