Ухвала
 
17 липня 2020 року
місто Київ
 
справа № 803/97/19
провадження № 61-10137ав20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2020 року, постановлену 04 травня 2020 року,
за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський Союз» від 12 листопада 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський Союз» від 12 листопада 2013 року у справі № 4435/2013 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 22 078, 32 грн та третейський збір у розмірі 500, 00 грн.
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського апеляційного суду як до суду першої інстанції із заявою про скасування зазначеного рішення третейського суду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 12 листопада 2013 року у третейській справі № 4435/2013 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 12 листопада 2013 року у справі № 4435/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 
(далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), яке є правонаступником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», 15 червня 2020 року звернулося до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції через Дніпровський апеляційний суд із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2020 року, постановлену 04 травня 2020 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.
Починаючи з 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким Конституцію України доповнено статтею 131-2. Відповідно до частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, що не підлягають оскарженню.
Заява про скасування рішення третейського суду подана ОСОБА_1 у грудні 2019 року, провадження у справі розпочато після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відтак відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво сторін у цій справі у суді апеляційної інстанції відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України повинно здійснюватися виключно адвокатами.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Проте, зміст доданої до касаційної скарги довіреності та відомості Єдиного реєстру адвокатів України не свідчать про те, що особа, яку уповноважено представляти інтереси довірителя, є адвокатом та має право представляти інтереси АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У апеляційній скарзі на обґрунтування її подання представником, який не є адвокатом, заявник зазначив, що справа є малозначною, розглянута судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому апеляційну скаргу подано представником, який діє на підставі довіреності відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України.
В оцінці наявності у представника заявника повноважень на подання апеляційної скарги до Верховний Суд враховано, що апеляційна скарга подана на судове рішення у провадженні за заявою про скасування рішення третейського суду.
Порядок розгляду справ за заявами про скасування рішення третейського суду визначений Розділом VІІІ ЦПК України та має свої особливості, відмінні від справ позовного провадження.
За частинами першою та п`ятою статті 457 ЦПК України справа про оскарження рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу розглядається суддею одноособово протягом тридцяти днів з дня надходження до суду заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, в судовому засіданні з повідомленням сторін. Справа розглядається судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цим розділом.
Визначаючи, чи є провадження за заявою про скасування рішення третейського суду таким, що розпочато у малозначній справі, Верховний Суд застосовує правила статті 19 ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 19 цього Кодексу цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Згідно з частиною восьмою статті 19 ЦПК України суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу, іноземного суду.
У частині шостій статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що малозначними є такі судові справи, які відповідають вимогам, зазначеним у частині шостій статті 19 ЦПК України. Перелік судових категорій справ, які можуть бути віднесені до малозначних, є вичерпним. При цьому, правила ЦПК України про розгляд заяв про скасування рішення третейського суду у порядку спрощеного позовного провадження не свідчить про те, що це є окремою судовою справою, яка є малозначною, а лише визначає порядок розгляду цієї категорії справ за певною визначеною процедурою, яка отримала у чинному ЦПК України назву - «спрощене позовне провадження».
Враховуючи, що зазначене провадження не є малозначною справою, апеляційну скаргу подано представником за довіреністю, який не є адвокатом, наведені доводи свідчать про те, що із касаційною скаргою до суду звернулася особа, яка не має такого процесуального права в силу положень Конституції України та процесуального закону. Такі положення не позбавляють сторону права звернутися до суду апеляційної інстанції у порядку та у спосіб, визначені чинним законодавством.
Частиною третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Згідно з частиною другою статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Оскільки апеляційна скарга підписана представником, який не має статус адвоката, суд зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Одночасно суд має роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтею 131-2 Конституції України, статтями 15, 357 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2020 року, постановлену 04 травня 2020 року, у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський Союз» від 12 листопада 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, не прийняти до розгляду та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             С. О. Погрібний