ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 р.	Справа № 520/11880/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Донець Л.О.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 (головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., повний текст складено 05.03.2020) по справі № 520/11880/19
за позовом    ОСОБА_1  
до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київській області, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області,
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі по тексту – відповідач), третя особа – Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 245 від 02.09.2019 про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачу, скасування посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 17.11.2005.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 по справі №520/11880/19 задоволено адміністративний позов. 
Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № 245 від 02.09.2019 про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачу, скасовано посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 17.11.2005.
Стягнуто з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь позивача в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).
Призначено розгляд клопотання про розподіл судових витрат в частині витрат на правову допомогу у відкритому судовому засіданні на 12:00 годину 04.03.2020.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 по справі № 520/11880/19 задоволено частково заяву представника позивача про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. 
Стягнуто з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на користь позивача у розмірі 3650,00 грн (три тисячі шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким заяву про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що у позовній заяві позивач, у тому числі, просив суд вирішити питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката (а.с. 15).
02.03.2020 від представника позивача - Вітер Н.В. надійшла заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, направлена поштою до суду 28.02.2020, в якій представник позивача просить відшкодувати суму фактично понесених витрат в розмірі 6900,00 грн, які сплачені позивачем за актом виконаних робіт №1 від 27.02.2020 (а.с. 171).
Клопотань від відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявлялося.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, дійшов до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), надання до суду доказів, які стосуються спірних правовідносин.
Колегія суддів, розглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги позивача, не погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 30 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі ст. 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до абз. 1 ч. 1, ч. 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
За матеріалами справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано копії таких документів:
договору про надання правової допомоги № Д-13/19 від 07.03.2019 (а.с. 179, 180);
додаткової угоди № 1 від 07.03.2019 до договору про надання правової допомоги № Д-13/19 від 07.03.2019 (а.с. 181);
додаткової угоди № 2 від 07.03.2019 до договору про надання правової допомоги № Д-13/19 від 07.03.2019 (а.с. 182-184);
довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» про відкриття розрахункового рахунку на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 185);
квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» про сплату коштів в якості оплати послуг адвоката за договором № Д-13/19 від 07.03.2019 в загальній сумі 6900,00 грн (а.с. 187, 188);
акту виконаних робіт № 1 від 27.02.2020 до договору про надання правової допомоги                     № Д-13/19 від 07.03.2019 (а.с. 186);
звітів по дебетовим та кредитовим операціях по рахунку адвоката ОСОБА_2                               № НОМЕР_2 за листопад та грудень 2019 року (а.с. 189-192).
За змістом акту виконаних робіт № 1 від 27.02.2020 до договору про надання правової допомоги № Д-13/19 від 07.03.2019, характер професійної правничої допомоги, з розрахунком витраченого часу і вартості в загальному розмірі 7500,00 грн, складає: адвокатський запит                      № АЗ-318/19 від 09.10.2019 (вартість послуги 300,00 грн); складання та подання позовної заяви 07.11.2019 (вартість послуги 2300,00 грн); представництво інтересів в судовому засіданні 09.12.2019 (вартість послуги 400,00 грн); заява на ознайомлення з матеріалами справи 09.12.2019 (вартість послуги 300,00 грн); складання та подання відповіді на відзив відповідача 09.12.2019 (вартість послуги 2000,00 грн); послуги помічника адвоката (ознайомлення із матеріалами справи 13.12.2019, додаткова угода № 1 від 07.03.2019) (вартість послуги 500,00 грн); представництво інтересів в судовому засіданні 26.12.2019 (вартість послуги 400,00 грн); складання та подання додаткових письмових пояснень на вимогу суду 27.12.2019 (вартість послуги 500,00 грн); представництво інтересів в судовому засіданні 27.01.2020 (вартість послуги 400,00 грн); представництво інтересів в судовому засіданні 24.02.2020 (вартість послуги 400,00 грн).
З матеріалів справи вбачається, що у заяві від 02.03.2020 представник позивача просить відшкодувати на користь позивача судові витрати, пов`язані із професійною правничою допомогою в суді першої інстанції, у сумі 6900,00 грн, оскільки адвокату з боку позивача здійснена часткова оплата наданих послуг у загальній сумі 6900,00 грн.
Вирішуючи питання щодо відшкодування позивачу вартості витрат на правничу допомогу у формі складання адвокатського запиту № АЗ-318/19 від 09.10.2019, суд першої інстанції дійшов до висновку, що зазначений запит надісланий для підготовки позовної заяви, має невеликий обсяг та направлений виключно на отримання рішень відповідача, що були предметом оскарження.
При цьому, щодо складання позовної заяви, суд першої інстанції зазначає, що адвокат ОСОБА_2 здійснює представництво достатньо великої кількості іноземних громадян у аналогічних спорах, використовує у своїй діяльності раніше напрацьовані матеріали та шаблонні документи, які застосовуються при розгляді судових справ даної категорії.
З огляду на наведене, суд першої інстанції вважає, що за складання адвокатського запиту та позовної заяви співмірною сумою відшкодування буде половина суми, визначена сторонами, а саме: за складання адвокатського запиту – 150,00 грн, позовної заяви - 1150 грн.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
За обставинами справи, адвокат підготувала та надіслала до відповідача адвокатський запит № АЗ-318/19 від 09.10.2019, за яким просила надати інформацію та копії таких документів: затвердженого висновку про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивача; рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні позивача (а.с. 41-43).
З матеріалів справи вбачається, що необхідність направлення адвокатського запиту до відповідача за вих. № АЗ-318/19 від 09.10.2019 виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог ст. 13 Закону України «Про імміграцію» та п. 66 Постанови КМУ № 321 від 25.04.2018, а саме: позивачу не вручено копію рішення відповідача № 245 від 02.09.2019 про скасування дозволу на імміграцію, скасування посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 17.11.2005 під розписку та не надано доказів надіслання рішення позивачу рекомендованим листом.
Отже, на момент звернення з адвокатським запитом № АЗ-318/19 від 09.10.2019 до відповідача, позивач не був обізнаний з питань прийнятого рішення відповідача № 245 від 02.09.2019.
У свою чергу, після отримання відповіді на адвокатський запит № АЗ-318/19 від 09.10.2019 з копією висновку про перевірку законності надання дозволу на імміграцію позивачу від 02.09.2019 та копією рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 02.03.2019                   № 245, позивачем подано позовну заяву до суду першої інстанції. 
За цим, висновки суду першої інстанції щодо обсягу адвокатського запиту, надіслання його з метою отримання рішень відповідача та підготовки позовної заяви, є необґрунтованими та не спростовують факту надання відповідної послуги адвокатом та понесення витрат позивачем. 
При цьому, судом першої інстанції не зазначено, якими нормами законодавства врегулювано, що співмірним розміром відшкодування судових витрат за наданими послугами є половина суми від визначеної сторонами вартості цих послуг.
Враховуючи той факт, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що в свою чергу за боку відповідача не заявлялося.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові  Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 817/1356/18.
У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За цим, колегія суддів не погоджується з вищенаведеними висновками суду першої інстанції.
Крім того, колегія суддів критично відноситься до тверджень суду першої інстанції стосовно того, що представник позивача здійснює представництво достатньо великої кількості іноземних громадян у аналогічних спорах, використовує у своїй діяльності раніше напрацьовані матеріали та шаблонні документи, оскільки зазначене не може бути підставою для зменшення суми судових витрат, оскільки раніше напрацьовані матеріали є матеріалами представника позивача і не є публічною та загальнодоступною інформацію.
Щодо висновків суду першої інстанції про те, що відповідь на відзив не містить додаткового обґрунтування позовних вимог, а фактично дублює позовну заяву, тому її подання фактично не вплинуло на обґрунтування позову, отже суд першої інстанції не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в цій частині, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 163 КАС України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.
До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу.
Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дасть змогу позивачу підготувати свої пояснення, міркування та аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.
За матеріалами справи, позовна заява та відповідь на відзив містить різний зміст обґрунтування позовних вимог з урахуванням висновків Верховного Суду.
Відповідь на відзив відповідача подано позивачем з урахуванням заперечень проти позову та долучених копій документів особової справи від відповідача, що не могли були враховані при складанні позовної заяви. 
Щодо складання заяви про ознайомлення з матеріалами справи та послуг помічника адвоката з ознайомлення з матеріалами справи, суд першої інстанції зауважив, що складання заяви про ознайомлення з матеріалами справи охоплюється послугою з ознайомлення з матеріалами справи, яка надана помічником адвоката, враховуючи час ознайомлення протягом декількох хвилин та те, що вказана послуга фактично надана не адвокатом, а її помічником, тому в цій частині витрати належить зменшити до 250 грн.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може мати помічників з числа осіб, які мають повну вищу юридичну освіту. Помічники адвоката працюють на підставі трудового договору (контракту), укладеного з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, з додержанням вимог цього Закону і законодавства про працю.
Помічник адвоката виконує доручення адвоката у справах, що знаходяться у провадженні адвоката, крім тих, що належать до процесуальних повноважень (прав та обов`язків) адвоката.
Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За матеріалами справи, 09.12.2019 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи №520/11880/19, зі змісту якої вбачається, що необхідність в ознайомленні з матеріалами справи та створенні копій документів виникла у зв`язку з витребуванням судом першої інстанції у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, належним чином завірених копій усіх матеріалів особової справи позивача (а.с. 121, 122).  
13.12.2019, помічник адвоката ОСОБА_3 ознайомилась з матеріалами справи                         № 520/11880/19, що підтверджується відповідною розпискою на поданій заяві. 
На підтвердження повноважень помічника адвоката, до суду першої інстанції надано доручення № ДПА/13/2019 від 09.12.2019; посвідчення помічника адвоката України; додаткову угоду № 1  від 07.03.2019 до договору про надання правничої допомоги № Д-13/19 від 07.03.2019.
Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 від 07.03.2019 до договору про надання правничої допомоги № Д-13/19 від 07.03.2019 сторони домовились, що на виконання умов основного договору про надання правничої допомоги № Д-13/19 від 07.03.2019 клієнт надає згоду адвокату давати доручення правового характеру помічнику адвоката, а саме: виконувати дії та формальності з усіма наданими правами адвокату у п. 1.2-1.3. договору, пов`язані з виконанням цього договору в порядку і межах, передбачених чинним законодавством України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими нормативно-правовими актами. Додатково до п. 1 цієї додаткової угоди клієнт доручає помічнику адвоката, зокрема, знайомитись з матеріалами справи (а.с. 181).
За змістом додаткової угоди № 2 від 07.03.2019 до договору про надання правничої допомоги № Д-13/19 від 07.03.2019 вартість послуги зі складання заяв, клопотань, пояснень до суду  становить від 500,00 грн; ознайомлення з матеріалами справи – від 500,00 грн (а.с. 182).
Таким чином, послуга зі складання заяви про ознайомлення з матеріалами справи не охоплюється послугою з ознайомлення з матеріалами справи, яка надана помічником адвоката, що підтверджується додатком № 2 до договору про надання правничої допомоги № Д-13/19 від 07.03.2019.
Колегія суддів зазначає, що послуга помічника адвоката щодо ознайомлення з матеріалами справи обумовлена сторонами договору про надання правничої допомоги, а понесені позивачем витрати підтверджені актом виконаних робіт № 1 від 27.02.2020 до договору про надання правової допомоги № Д-13/19 від 07.03.2019 (а.с. 186).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи співмірність витрат позивача на правову допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, а також наявністю документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення прийнято судом першої інстанції з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення заяви представника позивача про відшкодування позивачу судових витрат у повному обсязі.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з  п. 2 ч. 1 ст. 315  КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 по справі № 520/11880/19 – скасувати в частині відмови у задоволенні заяви представника позивача про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про задоволення даної заяви.
Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у             м. Києві та Київській області (вул. Березняківська, буд. 4-а, м. Київ, 02152, код ЄДРПОУ 42552598) за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) у розмірі 3250,00 грн (три тисячі двісті п`ятдесят гривень 00 копійок).
В іншій частині додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 по справі № 520/11880/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		Л.О. Донець	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  17.09.2020 року