УХВАЛА        
25 серпня 2020 року
м. Київ
справа № 127/12891/18
провадження № 61-11452ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа —  ОСОБА_2 , про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 
2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 невиплачену допомогу по тимчасовій непрацездатності в розмірі 470,46 грн, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5 000,00 грн, а також 500,00 грн у відшкодування моральної шкоди.
В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 
2019 року залишено без змін.
23 квітня 2020 року військова частина НОМЕР_1 оскаржила рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року в апеляційному порядку.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 червня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року.
28 липня 2020 року військова частина НОМЕР_1 звернулася через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 червня 2020 року, яка не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами першою-другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Вінницьким апеляційним судом постановлено ухвалу 02 червня 2020 року, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови є 02 липня 2020 року. 
Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 28 липня
2020 року, що вбачається із штемпеля на поштовому конверті, який зданий до відділення Укрпошти, тобто з пропуском строку, встановленого 
статтею 390 ЦПК України, та питання про поновлення строку на касаційне оскарження не порушує, доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку не надає. 
Таким чином, заявнику потрібно надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.
У порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено третю особу — ОСОБА_2 .
Пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено  повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
Подана касаційна скарга також не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки подана з порушенням вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 392 ЦПК України.
Зміст касаційної скарги військової частини НОМЕР_1 зводиться до незгоди заявника із рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 
від 10 жовтня 2019 року, в якій відсутнє обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування Вінницьким апеляційним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при постановленні ухвали від 02 червня 2020 року. Також у  прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати ухвалу Вінницького  апеляційного суду від 02 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), обґрунтування неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, сформульовано клопотання особи, яка подає касаційну скаргу, – процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду, та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
У касаційній скарзі військовою частиною НОМЕР_1 заявлено клопотання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення в справі, з посиланням на відсутність видатків з Державного бюджету на оплату судового збору.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу  позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно частини другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Частиною першою та третьою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Системний аналіз статті 8 Закону України «Про судовий збір» та 
статті 136 ЦПК України дає підстави для висновку, що законом передбачено можливість відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати для позивачів у справі.
Оскільки військова частина НОМЕР_1  є відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа — 
ОСОБА_2 , про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, відсутні правові підстави для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, а тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.
Таким чином, заявнику слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подачу юридичною особою або фізичною особою-підприємцем касаційної скарги на ухвалу суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 102,00 грн.
Таким чином, військовій частині НОМЕР_1  необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, код класифікації доходу бюджету 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 
392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення в справі.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 червня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 вересня 
2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        М. Є. Червинська