Ухвала
 
29 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 757/31456/15-ц
провадження № 61-10278ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є.В., Сімоненко В. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах  ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, за участю третьої особи - ОСОБА_3 , про визнання інформації недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію, за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, за участю третьої особи - ОСОБА_3 , про визнання інформації недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію, відмовлено.
У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києві від 11 травня 2016 року у справі № 757/31456/15-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Істотною обставиною, яка згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 травня 2016 року у справі № 757/31456/15-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 зазначає відсутність у Генеральній прокуратурі України станом на 06 або 07 березня 2014 року витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за кримінальними провадженнями № 42014000000000069 та № 42014000000000070, тобто саме тих доказів, які були б підставами для відмови в задоволенні позовних вимог. 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року.
Постановою Київського апеляційного суду від 20 травня 2020 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року залишено без змін.
У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у липні 2020 року, ОСОБА_1 в інтересах  ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2020 року та ухвалити нове рішення про скасування рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зазначені в частині другій статті 423 ЦПК України.
Зокрема, такими підставами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (роз`яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в постанові «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4).
Встановлено, що предметом судового розгляду у цивільній справі є інформація, надана Генеральною прокуратурою України Голові представництва Європейського Союзу в Україні Яну Томбінському в листі від 07 березня 2014 року № 14/1/1-58 вих.14 стосовно початку досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за статтею 191 КК України. При цьому позивач посилався на те, що така інформація є недостовірною, оскільки на момент направлення вказаного листа кримінальне провадження за вказаним фактом не було розпочато.
Під час розгляду спору судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій перевірено доводи позивача про внесення 06 березня 2014 року до ЄРДР інформації щодо кримінальних проваджень за номерами № 42014000000000069 від 06 березня 2014 року та № 42014000000000070 від 06 березня 2014 року.
Відсутність у Генеральній прокуратурі витягів з ЄРДР за кримінальними провадження заявник обґрунтовує тим, що наявні в Генеральній прокуратурі оригінали витягів з кримінальних проваджень за номерами 42014000000000069 від 06 березня 2014 року та 42014000000000070 від 06 березня 2014 року не містять підпису реєстратора, про що йому стало відомо під час вчинення 20 березня 2018 року процесуальної дії.
При цьому, слідчим вилучені копії витягів з ЄРДР у кримінальних провадженнях, які є ідентичними тим, що подані представником Генеральної прокуратури України в обґрунтування заперечень на позовну заяву і які були предметом дослідження під час розгляду справи по суті.
Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.
Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу ( як підтвердження факту).
Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що обставина, на яку посилається заявник у заяві про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва у зв`язку з нововиявленими обставинами, ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи, і не є нововиявленою обставиною у розумінні статті 423 ЦПК України.
Доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно послався на статтю 421 ЦПК України, яка не має ніякого відношення до підстав перегляду, неналежно проаналізував надані заявником докази, постановив ухвалу, яка не відповідає статтям 260 та 263 ЦПК України, а також те, що судом апеляційної інстанції не були виправлені порушення, допущені судом першої інстанції, не можуть бути підставою для скасування або зміни судових рішень, оскільки ці порушення не призвели до ухвалення незаконного рішення.
Інші доводи касаційної скарги зводяться до викладених обставин у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції і не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.
Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржуються, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначено.
Керуючись частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, за участю третьої особи - ОСОБА_3 , про визнання інформації недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію, за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 в інтересах  ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2020 року, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                С. Ю. Мартєв
 
Є. В. Петров
 
В. М. Сімоненко