КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
Справа № 752/10198/19 Головуючий у суді першої інстанції: Мазур Ю.Ю.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9908/2020 Головуючий: Гаращенко Д.Р.
 
14 вересня 2020 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого (судді-доповідача)                        Гаращенка Д.Р.
суддів                                                         Невідомої Т.О., Пікуль А.А.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою адвоката Васильєва Євгена Євгеновича представника ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРПОШТА» про відшкодування коштів внаслідок порушення прав споживача,
 
                                                               ВСТАНОВИЛА:
 
У травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УКРПОШТА» (далі - ПАТ «УКРПОШТА») про відшкодування коштів внаслідок порушення прав споживача.
Просив стягнути з відповідача на свою користь вартість попередньо оплаченої послуги за відправку міжнародного поштового відправлення № СР031949356UA в розмірі 2 578,76 грн. та відшкодувати збитки в розмірі 15 400,00 грн., а також витрат на правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 23 травня 2017 року громадянин Китаю ОСОБА_1 подав оператору поштового зв`язку у Відділенні поштового зв`язку № 150 ПАТ «УКРПОШТА» посилку для відправки з України до Китаю.
Посилка була подана у відкритому вигляді, вміст посилки було оглянуто оператором поштового зв`язку без будь-яких зауважень, після чого посилка прийнята та оформлена як міжнародне поштове відправлення за № СР031949532UA.
Позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти в розмірі 2 578,76 грн. за послуги з пересилання міжнародного відправлення, що підтверджувалось фіскальним чеком.
Позивач посилається на те, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, оскільки на стадії приймання та обробки поштового міжнародного відправлення при виявлення речей, заборонених для переміщення через митну територію України не повернув їх відправнику та не вжив заходів до їх вилучення.
В подальшому зазначене відправлення було пред`явлено для контролю митним органам і 19 червня 2017 року Київською міською митницею ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил, за яким було вилучено товари, які він відправив у міжнародному поштовому відправленні № СР0319493532UA, а саме тютюнові вироби, які заборонені для пересилання до Китаю.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року, позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 473 МК України. Тютюнові вироби торгової марки «Parliament Blue» у кількості 440 пачок, вартістю 15 400,00 грн. постановлено конфіскувати.
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року, постанову Солом`янського районного суду м. Києва, залишено без змін.
Позивач вважає, що прийняття митним органом рішення щодо вилучення предметів, які пересилав позивач та їх подальша конфіскація є наслідком невиконання оператором поштового зв`язку своїх обов`язків на стадії приймання та обробки міжнародного поштового відправлення, який зобов`язаний не приймати відправлення, яке містить в собі предмети, заборонені до пересилання законодавством України та повертати їх відправнику, а за наявності підстав, вилучати у передбаченому законодавством України порядку.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Васильєв Є.Є. представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.
Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважає помилковим висновок суду про недоведеність позовних вимог. Всупереч Правил надання послуг поштового зв`язку, Порядку пересилання поштових відправлень на стадії приймання та обробки поштового міжнародного відправлення відповідач не виконав свої обов`язки, а саме прийняв посилку від позивача без перевірки вкладення чим порушив його право на належну якість послуги та обслуговування. Вміст посилки позивач не приховував. 
Відповідно до  ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що 23 травня 2017 року громадянин Китаю ОСОБА_1 подав оператору поштового зв`язку у Відділенні поштового зв`язку № 150 ПАТ «УКРПОШТА» посилку для відправки з України до Китаю.
Посилка була подана у відкритому вигляді, вміст посилки було оглянуто оператором поштового зв`язку без будь-яких зауважень, після чого посилка прийнята та оформлена як міжнародне поштове відправлення за № СР031949532UA.
Відповідно до чеку КМД ПАТ «Укрпошта» Київ 150 від 23 травня 2017 року було оформлено та оплачено авіа посилку в Китай за № СР031949532UA вагою 9,800 кг. у розмірі 2 148,97 грн. та сплачено 2 578,76 грн. (а.с. 9).
В подальшому, при пред`явленні даного відправлення для здійснення митного контролю в зв`язку з переміщенням через митну територію України працівниками митних органів виявлено в посилці речі, заборонені для пересилання до Китаю.
Київською міською митницею ДФС було складено протокол про порушення позивачем митних правил №0527/10000/17 від 19 червня 2017 року. В протоколі зазначено, що відправником міжнародного поштового відправлення за № СР031949532UA в митній декларації в графі «кількість та детальний опис вкладення зазначено «adicaoe/14/13$»,без можливості перекладу на українську мову, також при здійсненні огляду було встановлено, що у даному поштовому відправленні містяться сигарети торгової марки «Parliament» Blue у кількості 44 блока (440 пачок). Даний товар було вилучено.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року, позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 473 МК України. Тютюнові вироби торгової марки «Parliament Blue» у кількості 440 пачок, вартістю 15400 грн. постановлено конфіскувати.
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року, постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року залишено без змін.
Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що доказів того, що у поштовому відправленні містяться речі, які заборонені для пересилання і відповідно при виявленні таких оператор поштового зв`язку повинен повернути його відправнику, позивачем не надано, оскільки у митній декларації зазначені відомості, які викладені не державною мовою.
Відповідно до 3.4. міжнародні поштові відправлення, що переміщуються через митний кордон України, пред`являються операторами поштового зв`язку митним органам для здійснення митного контролю та митного оформлення, що і було здійснено.
Оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо поштове відправлення на підставі закону підлягає вилученню, конфіскації або знищенню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає зазначеній нормі процесуального закону. 
Згідно Закону України «Про поштовий зв`язок», його положення визначають правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг.
Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.
У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.
Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.
Відповідно до п.35 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. з подальшими змінами передбачено, що у міжнародних поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені до ввозу на територію України та вивозу з території України відповідно до законодавства.
Міжнародні поштові відправлення підлягають митному контролю та митному оформленню із сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів) в установленому законодавством порядку (п.36 Правил).
Відповідно до п.37 Правил У міжнародних поштових відправленнях забороняється пересилати:
вогнепальну зброю усіх видів і боєприпаси до неї, холодну зброю та інші предмети, спеціально призначені для нападу та оборони (кастети, стилети, балончики з рідиною паралітичної дії тощо), вибухові, легкозаймисті або інші небезпечні речовини, якщо інше не передбачено законодавством;
наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги і прекурсори, включені до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства, та радіоактивні речовини;
дозволи на право носіння зброї, трудові книжки, військові квитки, документи, що посвідчують особу (крім паспортів громадянина України для виїзду за кордон);
інші предмети, ввезення яких заборонено до країн відповідно до законодавства та актів Всесвітнього поштового союзу;
живих тварин тощо;
спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 39 Правил,  міжнародні поштові відправлення, що переміщуються через митний кордон України, пред`являються операторами поштового зв`язку митним органам для здійснення митного контролю та митного оформлення.
У разі виявлення у міжнародних поштових відправленнях предметів і речовин, які заборонено для пересилання, їх вилучення здійснюється у порядку, встановленому законодавством.
Звертаючись до суду позивач посилається на невиконання відповідачем п.34 Правил надання поштового зв`язку в частині повернення відправнику заборонених для пересилання речей та невжиття заходів для їх вилучення.
Зазначений пункт Правил регламентує дії оператора поштового зв`язку у разі прийняття для відправлення внутрішніх поштових відправлень.
Суд першої інстанції вірно встановив, що позивач здійснював міжнародне поштове відправлення, а тому посилання позивача на положення п. 34 Правил є безпідставним.
Як зазначив позивач, міжнародна посилка була подана оператору ПАТ «УКРПОШТА»  у відкритому вигляді, була прийнята як міжнародне поштове відправлення № СР031949532UA, він не приховував справжній вміст вкладення.
Разом з тим, до позовної заяви не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 пред`явив посилку оператору у відкритому відділі.
Відповідно до протоколу про порушення митних правио від 19 червня 2017 року № 0527/10000/17, встановлено, що 26 травня 2017 року в зоні митного контролю відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень (Укрпошта), пункту контролю на станції «Київ-Пасажирський» м/п «Спеціалізований» Київської міської митниці ДФС, на території цеху № 2 ДОПП ПАТ «Укрпошта» за адресою: м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2, до митного огляду було подано міжнародне поштове відправлення, яке переміщувалось з України до Китаю, за міжнародною поштовою митною декларацією CN 23 № CP031949532UA.
Згідно даних зазначених в митній декларації та на оболонці посилки: відправником посилки є гр. ОСОБА_1 / ОСОБА_1 адреса:,  АДРЕСА_1 / АДРЕСА_1 ; одержувачем посилки є  ОСОБА_3 / ОСОБА_3 , адреса:  АДРЕСА_2 .
В митній декларації, яка є підставою для переміщення через митний кордон України, в графі «кількість та детальний опис вкладення» відправником міжнародного поштового відправлення, громадянин ОСОБА_5 зазначив «adicaoe/14/13$», що неможливо перекласти на українську мову, а не сигарети.
При цьому позивач особисто своїм підписом завірив інформацію, зазначену в митній декларації CN 23 №  CP031949532UA.
Під час здійснення митного огляду даного міжнародного поштового відправлення, встановлено, що в ньому знаходяться не зазначені у митній декларації  сигарети, торгової марки «Parliament» Blue у кількості 44 блока (440 пачок).  
Відповідно до ст.26 Закону України «Про поштовий зв`язок» органи доходів і зборів мають право вилучати в установленому законодавством України порядку предмети, заборонені законом до пересилання у міжнародних поштових відправленнях або відправлені з порушеннями митного законодавства України.
Оператори не відповідають за ненадання чи неналежне надання послуг поштового зв`язку внаслідок прийняття органами доходів і зборів рішень щодо поштових відправлень під час здійснення митного контролю.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не встановлено порушень відповідачем щодо ненадання послуг за відправку міжнародних поштових відправлень, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують на законність та обґрунтованість рішення не впливають, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
 
    ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу адвоката Васильєва Євгена Євгеновича представника ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                                         Т.О. Невідома

                                                                                                                      А. А. Пікуль