Ухвала
 
14 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 180/749/19
провадження № 61-9815ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Марганці Дніпропетровської області про визнання рішень, дій, бездіяльності посадових осіб Марганецького міського відділу державної виконавчої служби, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Управління Державної казначейської служби України у м. Марганці Дніпропетровської області протиправними, такими, що порушують права, свободи, інтереси стягувачів у виконавчому провадженні та стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 , діючи в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до Марганецького міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Марганці Дніпропетровської області про визнання рішень, дій, бездіяльності посадових осіб Марганецького міського відділу державної виконавчої служби, Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Управління Державної казначейської служби України у м. Марганці Дніпропетровської області протиправними, такими, що порушують права, свободи, інтереси стягувачів у виконавчому провадженні та стягнення моральної шкоди.
 
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Визнано дії посадових осіб Управління Державної казначейської служби України у м. Марганці Дніпропетровської області протиправними.
 
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку відкритого у Державній казначейській службі України в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями 2 000,00 грн на користь ОСОБА_1 .
 
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку відкритого у Державній казначейській службі України в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями 2 000,00 грн на користь ОСОБА_3 .
 
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку відкритого у Державній казначейській службі України в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями 2 000,00 грн. на користь ОСОБА_3 .
 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суд від 29 травня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , Управління Державної казначейської служби України у м. Марганці Дніпропетровської області задоволено частково.
 
Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року скасовано та провадження по справі закрито.
 
У липні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження.
 
У серпні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали від 13 липня 2020 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 8006/2886/17, провадження № 806/2886/17, від 14 березня 2018 року у справі № 213/2012/16-ц, провадження № 14?13цс18, у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2187цс15, від 24 лютого 2016 року у справі № 6?3077цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Марганецького міського суду Дніпропетровської областіцивільну справу № 180/749/19 за позовом  ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Марганці Дніпропетровської області про визнання рішень, дій, бездіяльності посадових осіб Марганецького міського відділу державної виконавчої служби, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Управління Державної казначейської служби України у м. Марганці Дніпропетровської області протиправними, такими, що порушують права, свободи, інтереси стягувачів у виконавчому провадженні та стягнення моральної шкоди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 жовтня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян