ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року	Львів	Справа № 803/437/17 пров. № А/857/5417/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді –                                     Макарика В.Я.

суддів –                                                          Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.,

за участю секретаря судового засідання – Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву Романюка Леоніда Сергійовича на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року (головуючий суддя Андрусенко О.О., м. Луцьк) по справі №803/437/17 за адміністративним позовом Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву до Державного реєстратора Луцької районної державної адміністрації Волинської області про скасування запису державного реєстратора, -

                                               В С Т А Н О В И В:          

Торчинське міжгосподарське підприємство по птахівництву звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державного реєстратора Луцької районної державної адміністрації Волинської області в якому просило зобов`язати відповідача  скасувати в Єдиному державному реєстрі запис про перебування Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву в процесі припинення та призначення ОСОБА_1 головою комісії з припинення підприємства. 
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції 13 листопада 2017 року представник Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву подав апеляційну скаргу та вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та без урахування всіх обставин справи. Тому апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
23 червня 2020 року представник Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву Романюк Леонід Сергійович подав до суду клопотання про розгляд даної справи без його участі у якому зазначив, що підтримує апеляційну скаргу у повному обсязію
Державний реєстратор Луцької районної державної адміністрації Волинської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої  статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України  не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення голови ліквідаційної комісії Торчинського МПП Сидун О.С., переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою підлягає закриттю, з наступних підстав.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 31.12.2015 року Державним реєстратором Луцької районної державної адміністрації Волинської області до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву щодо припинення даної юридичної особи в результаті ліквідації, запис від 31.12.2015 року № 11871100004001012, відповідно до якого Торчинське міжгосподарське підприємство  по птахівництву з 31.12.2015 року перебуває в стані припинення за рішенням засновників, а ОСОБА_1 - голова комісії з припинення або ліквідатор (а.с. 174-176).
Даний запис Державного реєстратора Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 31.12.2015 року оскаржило Торчинське міжгосподарське підприємство по птахівництву.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно вніс 31.12.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців запис № 11871100004001012 від 31.12.2015 року, відповідно до якого Торчинське міжгосподарське підприємство  по птахівництву з 31.12.2015 року перебуває в стані припинення за рішенням засновників, а ОСОБА_1 - голова комісії з припинення або ліквідатор, оскільки відповідно до частини першою, другою, четвертою, п`ятою статті 34 цього Закону для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення юридичної особи заявник повинен подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстраторові оригінал або нотаріально засвідчену копію рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи. Згідно опису документів, що надавались юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації» Сидун О.С. як уповноваженою особою учасника (засновника) Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву, подано державному реєстратору наступні документи: оригінал витягу з протоколу зборів учасників Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву від 30.11.2015 року, згідно з яким зборами вирішено припинити шляхом ліквідації Торчинське міжгосподарське підприємство  по птахівництву та призначити голову ліквідаційної комісії Сидун О.С., вчинення дій щодо здійснення державної реєстрації у Єдиному державному реєстрі прийнятих рішень залишити за ОСОБА_1 ; реєстр учасників до зборів 30.11.2015 року; копію довіреності, якою  Сидун О.С. уповноважено представляти інтереси довірителя як учасника (засновника) Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву.
Оцінюючи спірні правовідносини та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  (тут і далі у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
За частиною першою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України  справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Суд першої інстанції, керуючись приписами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» при розгляді даного спору виходив з того, що оскарження позивачем як учасником товариства дій та запису державного реєстратора становить публічно-правовий спір.
Разом з тим, позовні вимоги не відповідають ознакам та характеристикам публічно-правового  спору з огляду на таке.
За змістом наведених вище норм права, до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Вказані положення закріплені також у статтях 2, 4, 19 чинного Кодексу адміністративного судочинства України, яким визначено поняття публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів та завдання судочинства.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад і участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Як вже зазначалося вище, предметом спору у цій справі є вимоги позивача про зобов`язання відповідача скасувати в Єдиному державному реєстрі запис про перебування Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву в процесі припинення та призначення ОСОБА_1 головою комісії з припинення підприємства.
У випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача.
Спір між учасниками юридичної особи або спір учасників юридичної особи з цією юридичною особою щодо скасування запису в ЄДР є корпоративним спором і підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.
Вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення в ЄДР відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту у ефективний спосіб; цей критерій суд першої інстанції не перевірив розглядаючи даний спір.
Відтак, висновки адміністративного суду першої інстанції щодо віднесення спору в цій справі до компетенції суду адміністративної юрисдикції, як публічно-правового спору з оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій відповідно до пунктів 1 і 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України є хибними.
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що даний спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а має бути вирішений за правилами господарського судочинства, враховуючи, що між сторонами виник спір з приводу неправомірних дій державного реєстратора з внесення в ЄДР відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір.
Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Отже, зазначена обставина є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.
За приписами ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
На виконання вимог статті 239 КАС України колегія суддів роз`яснює позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції господарського судочинства, а також роз`яснює про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Керуючись статтями 238, 241, 243, 310, 313, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
          
                                               П О С Т А Н О В И В:             

Апеляційну скаргу представника Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву Романюка Леоніда Сергійовича задовольнити частково.
Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2017 року у справі № 803/437/17 скасувати.
Провадження у справі № 803/437/17  за адміністративним позовом Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву до Державного реєстратора Луцької районної державної адміністрації Волинської області про скасування запису державного реєстратора закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням пункту 3 розділу VI “Прикінцевих положень” Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. Я. Макарик 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Повне судове рішення складено 24 червня 2020 року.