ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 липня 2020 року           справа №200/10028/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі судді Арабей Т.Г., Гаврищук Т.Г., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання – Ашумова Т.Е., представників позивача – адвокатів – Литвина А.Б., Щербаня О.М., представника другого відповідача – Конопльової Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції апеляційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/10028/19-а (головуючий суддя І інстанції – Давиденко Т.В., складене у повному обсязі 26 грудня 2019 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Приватного акціонерного товариства “Дружківський завод металевих виробів” до Донецької митниці Державної фіскальної служби України,  Азовської митниці Держмитслужби, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                       ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство “Дружківський завод металевих виробів” звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Донецької митниці Державної фіскальної служби України (з урахуванням уточнень) про :визнання дії Донецької митниці ДФС щодо відмови в поверненні помилково сплачених сум мита, викладеної в листі від 29 липня 2019 року № 5272/10/05-70-19-01– неправомірними;  скасування відмови Донецької митниці ДФС у поверненні помилково сплачених сум мита, викладеної в листі від 29.07.2019 року № 5272/10/05-70-19-01; зобов`язання Донецьку митницю ДФС повторно розглянути заяву про повернення помилково сплачених сум державного мита в розмірі 14036077 грн. 02 коп. та надати до Головного управління Державної казначейської служби у Донецькій області висновок про повернення помилково сплаченого мита в розмірі 14036077 грн. 02 коп. 
Вимоги адміністративного позову обґрунтовано тим, що поданий позивачем до митного оформлення товар не є об`єктом антидемпінгових заходів, передбачених рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 27 грудня 2017 року №АД-382/2017/4411-05 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації (із змінами, внесеними рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 20 квітня 2018 року №АД-390/2018/4411-05). Прутки, які отримував позивач, є прокатом сортовим сталевим гарячекатаним круглим, виготовленим за ГОСТ 4543-2016 , ГОСТ 1050-2013 та ГОСТ 10702-2016  і не відповідає за своїм  складом арматурному прокату, що підтверджується відповідними висновками та сертифікатами якості, а також  товаросупроводними документами, в яких вказувався вид прокату - сортовий прокат, що також зазначено в специфікаціях к контракту та в рахунках -фактурах. Вважає митні декларації (далі - МД) містили усі відомості та обов`язкові реквізити щодо отримання прокату сортового сталевого, були подані позивачем без порушення вимог митного законодавства  (а.с. 4-14 т.1, а.с. 16-24 т.4).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року позовні вимоги задоволені. Дії Донецької митниці Державної фіскальної служби України щодо відмови в поверненні Приватному акціонерному товариству “Дружківський завод металевих виробів” помилково сплачених сум мита, викладеної в листі від 29.07.2019 року № 5272/10/05-70-19-01визнано протиправними. Відмову Донецької митниці Державної фіскальної служби України у поверненні Приватному акціонерному товариству “Дружківський завод металевих виробів” помилково сплачених сум мита, викладеної у листі від 29.07.2019 року № 5272/10/05-70-19-01  скасовано.
Зобов`язано Азовську митницю Держмитслужби повторно розглянути заяву Приватного акціонерного товариства “Дружківський завод металевих виробів” про повернення помилково сплачених сум державного мита в розмірі 14036077 грн. 02 коп. та надати до Головного управління Державної казначейської служби у Донецькій області висновок про повернення помилково сплаченого мита в розмірі 14036077 грн. 02 коп. (а.с. 92-99 т.5).
Не погодившись із судовим рішенням, Азовська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог (а.с. 102-117 т.5). 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що Товариством відповідно до критеріїв рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі самостійно нараховано та сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на загальну суму 14 036 077,02 грн., така сума є узгодженою відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України (яка не підлягає оскарженню відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України).
У липні 2019 року позивач подав заяву на повернення з державного бюджету помилкова та/або надміру сплаченої суми митних платежів у вищевказаному розмірі.
За результатами опрацювання вказаної заяви, митницею надано обґрунтовану відмову у поверненні вищевказаної суми у зв`язку з  невиконанням товариством вимог п. 3 розділу ІІІ Порядку № 643, а саме не наведено обґрунтованих причин для повернення коштів, документа не містять підстав для визнання сум антидемпінгового мита.
Апелянт зазначив, що ввезений товар походить з РФ, згідно кодів та опису входить до переліку, визначеного рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, при цьому комплексне дослідження задекларованих товарів не проводилось
Зазначає, що для точної ідентифікації товару необхідне проведення комплексного дослідження всіх його параметрів, що неможливо після випуску товарів у вільний обіг на митній території України.
Апелянтом зазначено, що у спірних правовідносинах відсутні будь-які владно-управлінські рішення митниці, відтак, між сторонами фактично відсутній спір про право, а саме спір щодо сплаченого позивачем самостійно узгодженого антидемпінгового мита.
Вважає, що суд першої інстанції помилково прийняв позицію позивача, що спірний товар є прокатом сортовим, оскільки віднести ввезений товар до переліку об`єктів, які не підпадають під дію рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі без проведення комплексного дослідження всіх параметрів товару не є можливим.
Зазначив, що у митних деклараціях відсутні будь-які експертні висновки, які б підтверджували, що імпортований товар відноситься до сортового прокату, який є об`єктом антидемпінгових заходів.
При цьому, вказує, що позивач був обізнаний із вимогами, дотримання яких надало право позивачу провести митне оформлення товару без сплати антидемпінгового мита, листом ДФС від 25 березня 2019 року № 13922/6/99-99-19-04-01-15.
Зазначив, що висновки ДП «Міжрегіональний науково-інженерний центр з сертифікації систем якості труб, балонів та іншої металопродукції ДП «ВНІТІ-ТЕСТ» не є належним доказом у даній справі, оскільки вони не відносяться до предмету доказування у даній справі, оскільки вони датовані пізнішою датою, ніж дата митного оформлення, крім того, ці висновки не є експертним дослідженням.
При цьому, зазначено, що листом ДФС від 20 березня 2019 року № 9156/7/99-99-19-04-01-17  було доведено, позивач імпортує прокат сортовий сталевий, який не є об`єктом оподаткування антидемпінговим митом. Однак апелянт вважає, що даним листом ДФС не звільнила позивача від обов`язку сплачувати антидемпінгове мито.
Зазначив, що з травня 2019 року декларантом під час митного оформлення ініціювалися відібрання проб та зразків та проводились дослідження кожної партії товару, відтак, з 13 травня 2019 року по 11 липня 2019 року позивач здійснював митне оформлення спірного товару без застосування остаточного антидемпінгових заходів у вигляді справляння   оподаткування антидемпінгового мита.
Вважає, що рішення про відмову у поверненні з державного бюджету раніше сплаченої суми мита прийнято з додержанням норм діючого законодавства, а суд першої інстанції не обґрунтував свою позицію щодо перевищення митницею своїх повноважень при його прийнятті.
04 березня 2020 року від позивача до канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій вказано на необхідності залишення рішення суду першої інстанції в силі (ас. 184-196 т.5).
10 березня 2020 року до канцелярії суду від Азовської митниці Держмитслужби надійшли заперечення на відзив позивача на апеляційну скаргу (а.с. 205-212 т.5).
Представник другого відповідача в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.
Представники позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та  повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін,  з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Дружківський завод металевих виробів» (далі - ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів») зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців (ЄДРПОУ 00191052), місцезнаходження юридичної особи: 84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна, б. 3.  Основний вид діяльності за КВЕД – КОД 25.94 «Виготовлення кріпильних і гвинтонарізних виробів» (а.с. 153-162 т.1).
23 грудня 2016 року між ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» та АТ «Оскольський металургійний комбінат» (РФ) укладені контракти № СДРЗ – 309949 та № СДРЗ – 309951 та контракт від 19 вересня 2018 року № СДРЗ – 367562 (а.с. 193 – 196, 198 – 200, 211 – 213 т.3).
Згідно  п. 1 зазначених контрактів предметом   поставки продукції (металопрокату) в номенклатурі, кількості та строки відбуваються відповідно до додаткових угод та специфікацій.
На виконання умов контрактів складені :
- до контракту № СДРЗ – 309949  та додаткової угоди до нього від 04.10.2017 року специфікація від 23 січня 2018 року;
- контракту № СДРЗ – 309951 та додаткової угоди до нього   від 04.10.2017 року  специфікації за №№ 3-9 від 21 лютого 2018 року, від 20 квітня 2018 року, від 22 травня 2018 року, від 21 червня 2018 року, від 25 червня 2018 року, від 30 липня 2018 року, від 22 жовтня 2018 року, від 22 листопада 2018 року;
- до контракту   № СДРЗ – 367562 специфікації за №№ 1-3  від 23 січня 2019 року, від 26 лютого 2019 року, від 19 березня 2019 року, в яких обумовлене, що постачальник постачає покупцю  сортовий прокат (а.с. 197, 203 – 210, 214 – 216 т. 3).
На виконання умов контрактів АТ «Оскольський металургійний комбінат» у 2018 – 2019 роках направляв на адресу ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» товар – прокат сортовий сталевий гарячекатаний круглий.
При митному оформленні товару за  34 митними деклараціями  :
1. 2 березня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) № UА700010/2018/001259, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 %  на суму 166 535,23грн.  ;
2. 06  березня 2018 року подано електронну МД (Типу ІМ-40) № UА 700010/2018/001328, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 %   1 639 779,33 грн.  ;
3. 12 березня 2018 року було подано електронну МД (Типу ІМ-40) № UА 700010/2018/001384, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 1 318564,26 грн.;
4. 21  березня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/001634, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму   на суму  1 578 944,26 грн.;
5. 26  березня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/001743, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 324408,06грн.;
6. 02  квітня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/001974, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 150 831,88грн.;
7. 02  квітня 2018 року   електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/001977, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 808 189,17грн. ;
8. 04  квітня 2018 року   подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/002039, якою було визначено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 160 496,09грн. ;
9. 11 травня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/002910, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 163 172,86грн.  
10. 15  травня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/002968, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 468 101,67грн. ;
11. 16  травня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/002989, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 321675,90грн.;
12 .16  травня 2018  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/002998, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 156 950,24грн.;
13. 15  червня 2018 року   подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/003773, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 648 330,99 грн.;
14. 19  червня 2018 року   подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/003845, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 503 627,57грн. ;
15.  21 червня 2018 року подано електронну МД (Типу ІМ-40) № UA 700010/2018/003915, якою було сплачено  антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму   322 891,91грн. ;
16. 05 липня 2018 року   було подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/004320, якою було
 сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21% 139 956,36 грн.;  
17. 23  липня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/004822, якою було  сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21% на суму
941 025,96 грн.;
18. 25 липня 2018 року   було подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/004879,якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21% на суму 465162,05грн.;
        19. 26  липня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/004910, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 148 664,36грн.;
20. 30 липня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) № UА 700010/2018/005029, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 156 390,57грн. ;
21. 01  серпня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/005121, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 155 474,11грн.;
22. 28  серпня 2018 року   було подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/005860, якою сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 157 962,95грн. ;
23. 28  серпня 2018 року   подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/005862, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 496 478,03грн.;
24. 03  вересня 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/006057, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 163 847,46грн.;
25. 16 листопада 2018 року   подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/008127,якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму172 152,39грн. ;
26. 21 листопада 2018 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/008242, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21% на суму164 025,44грн. ;
27. 26 листопада 2018 року подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/008376,якою було сплачено антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 163 136,70грн. ;
28. 29 грудня 2018 року подано електронну МД (Типу ІМ-40) №UA700010/2018/009371,якою було сплачено  остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 450 839,43грн. ;
29. 03  січня 2019 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) № UА 700010/2019/00018, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 137 086,89 грн.;
30. 04  березня 2019 року   подано електронну МД (Типу ІМ-40) № UА 700010/2019/001400, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 312 997,13 грн. ;
31. 13  березня 2019 року  подано електронну МД (Типу ІМ-40) № UА 700010/2019/001612, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 162 524,28 грн. ;
32. 19  березня 2018 року   подано електронну МД (Типу ІМ-40) № UА 700010/2019/001759, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 156 555,49 грн.  
33. 01  квітня 2019 року   подано електронну МД (Типу ІМ-40) № UА 700010/2019/002130, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 153 859,31 грн. ;
34. 14  квітня 2019 року  було подано електронну МД (Типу ІМ-40) № UА 700010/2019/002196, якою було сплачено остаточне антидемпінгове мито у розмірі 15,21 % на суму 605 438,69 грн. 
Тобто поданими до митного органу зазначених митних декларацій за період з 02 березня 2018 року по 04 квітня 2019 року, ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» нараховане та сплачено остаточне антидемпінгове мито в розмірі 15,21% від митної вартості товару в сумі 14 036 077,02 грн. 
Не є спірним, що позивач сплатив  антидемпінгового мита на суму 14 036 077,02 грн. за вказаний період.
Спірним є який вид  прокату поставлявся та правомірно було сплачено антидемпінгове мито за його отримання при митному оформлені.
11 липня 2019 року ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» звернулось до Донецької митниці ДФС з заявою № 010/624 про повернення з Державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних платежів (антидемпінгового мита) в розмірі 14036077,02 грн. 02 коп. (а.с. 28 – 36 т.1).
В заяві зазначав, що отримує прокат сортовий сталевий гарячекатаний круглий, діаметром від 17 до 31 мм, який виготовляється постачальником  за технічними стандартами: ГОСТ 1050-2013 «Металлопродукция из нелегированных конструкционных качественных и специальных сталей»; ГОСТ 10702-2016 «Прокат сортовой из конструкционной нелегированной и легированной стали для холодной объемной штамповки»; ГОСТ 4543-2016 Металлопродукция из конструкционной легированной стали»; Техническое соглашение ТС 00187895-055-2015, яке поширюються на прокат з якісної конструкційної вуглецевої і легованої сталі для холодного видавлювання та висаджування ,в  яких відсутні посилання, терміни та поняття, пов`язані з арматурним прокатом (арматурою), з її виробництвом і використанням.
В заяві  позивач посилався на Лист  за №4413-06/37204-03 від 22.08.2018 року Мінекономрозвитку яке надало роз`яснення щодо застосування антидемпінгових заходів, в   якому вказане, що товар, який відноситься до сортового прокату не є арматурою чи катанкою і відповідно не є об`єктом застосування антидемпінгових заходів, тому не   підпадає під Рішення міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 28.12.2017 р. за №АД-382/2017/4411-05 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну арматури та катки походженням з Російської Федерації».
Донецька митниця ДФС направила на адресу ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» відповідь від 29 липня 2019 року № 5272/10/05-70-19-01 про відмову у поверненні з Державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних платежів (антидемпінгового мита) на суму 14036077,02 грн. , зазначивши, що за вказаними  34 митними деклараціями ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» у період з 02.03.2018 по 04.04.2019 років в графах 31 зазначених декларацій відомості стосовно належності/неналежності задекларованих товарів до арматури, катанки чи круга (сортового прокату) відсутні, тому  сума антидемпінгового миту не є помилково або надміру сплаченою до держбюджету та поверненню не підлягає (а.с. 37 – 41 т.1).
Фактично спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача щодо відмови у поверненні з Державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних платежів (антидемпінгового мита) на суму 14036077,02 грн., та  чи є об`єктом обкладення антидемпінговим митом на підставі Рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 20 квітня 2018 року № АД-390/2018/4411-05 (далі - Рішення №АД-390/2018), яким внесено зміни в рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 28 грудня 2017 року № АД-382/2017/4411-05 (далі - Рішення №АД-382/2017), товар, митне оформлення якого здійснювалось позивачем за 34 митними деклараціями у період з 02 березня 2018 року по 04 квітня 2019 року , за ввезення якого позивачем сплачено антидемпінгового мита на суму 14 036 077,02 грн.
При цьому, позивач, вважає, що поновлення його прав відбудеться після скасування відмови у поверненні вищевказаного мита та зобов`язання повторно розглянути його заяву та надання висновку до Головного управління Державної казначейської служби у Донецькій області про повернення помилково сплаченого мита.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відмова відповідача щодо повернення помилково сплаченого мита такою, що винесена з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством.
При цьому, суд першої інстанції вказав, що надання висновку про повернення помилково сплачених сум мита або відмову в його поверненні є владними дискреційними функціями відповідача, такий обов`язок покладений на митну службу нормами чинного законодавства, а для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно ухвалити рішення про зобов`язання відповідача розглянути питання про надання відповідного висновку про повернення помилково сплаченого мита до органу Державного казначейства.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити про таке.
Що стосується питання  у цій справі, чи є об`єктом обкладення антидемпінговим митом на підставі Рішення №АД-382/2017, з урахуванням змін, внесених Рішенням №АД-390/201, товар, митне оформлення якого здійснювалось позивачем у період з 02 березня 2018 року по 04 квітня 2019 року за 34 митними деклараціями та за ввезення якого позивачем сплачено антидемпінгового мита на суму 14 036 077,02 грн.
За змістом пункту 4 частини другої статті 271 Митного Кодексу України (далі - МК України) антидемпінгове мито застосовується в Україні як особливий вид мита.
Відповідно до частини четвертої статті 275 МК України антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 289 МК України моментом виникнення обов`язку із сплати митних платежів зокрема є момент фактичного ввезення товарів на митну територію України.
Пунктом 2 статті 1 Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" від 22 грудня 1998 року №330-XIV (далі - Закон №330-XIV) встановлено, що антидемпінгове мито (попереднє або остаточне) - особливий вид мита, що справляється у разі ввезення на митну територію країни імпорту товару, який є об`єктом застосування антидемпінгових заходів (попередніх або остаточних).
Зазначеним Законом регламентовано статус і повноваження Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі (далі - Комісія), за змістом частини п`ятої статті 5 якого Комісія у межах своєї компетенції приймає рішення, організовує та контролює їх виконання. Акти Комісії, зокрема щодо проведення антидемпінгового розслідування та застосування антидемпінгових заходів, є обов`язковими для виконання.
Частиною першою статті 28 Закону №330-XIV встановлено, що попереднє або остаточне антидемпінгове мито справляється за ставкою і на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування антидемпінгових заходів.
28 грудня 2017 року Комісія розглянула подані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України матеріали про результати антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації. 
За результатами такого розгляду Комісія зробила позитивний висновок та відповідно до статті 16 Закону №330-XIV прийняла рішення №АД-382/2017/4411-05, згідно з яким вирішила застосувати остаточні антидемпінгові заходи строком на п`ять років щодо імпорту в Україну товару походженням з Російської Федерації, що має такий опис: арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), що класифікуються згідно з УКТЗЕД за кодами 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 20 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 99 00, 7228 30 20 00, 7228 30 69 00, 7228 НОМЕР_1 . Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита щодо імпорту в Україну товару, опис якого зазначено вище, з Російської Федерації у розмірі 15,21 %.
20 квітня 2018 року за результатами розгляду Комісією звернень від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності щодо адміністрування антидемпінгового мита та надання роз`яснень опису товару, який має бути об`єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів, рішенням №АД-390/201 до рішення Комісії №АД-382/2017/4411-05 внесено зміни в частині опису товару, зокрема пункт 1 рішення Комісії від 28 грудня 2017 року викладено в такій редакції:
«1. Застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з Російської Федерації, що має такий опис:
Арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), а саме: прутки гарячекатані (у тому числі й прутки, що отримані гарячим волочінням та гарячим пресуванням), які мають однаковий (у тому числі й періодичний) суцільний круглий поперечний переріз за всією довжиною, з вуглецевої та інших легованих сталей, у тому числі укладені в бунти чи розрізані на відрізки, що можуть мати вм`ятини, ребра, канавки або інші рельєфи, створені під час прокатування з подальшою обробкою чи без неї (за винятком прутків з автоматної, швидкорізальної та інструментальної сталі, кованих, холодного деформування або оброблення у холодному стані та кутиків, фасонних та спеціальних профілів з легованої сталі, порожнистих прутків та брусків для буріння), що можуть класифікуватися згідно з УКТЗЕД за кодами 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 20 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 НОМЕР_2 00, 7228 30 НОМЕР_3 00, 7228 НОМЕР_4 00, 7228 НОМЕР_5 00».
З наведених положень слідує, що об`єктом справляння антидемпінгового мита є арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), які можуть класифікуватися згідно із зазначеними кодами за УКТЗЕД.
Відтак, під зазначеними у Рішенні МКМТ №АД-3 82/2017/4411-05 кодами УКТ ЗЕД класифікуються як товари, що підпадають під дію цього рішення, так і ті, що не підпадають під його дію.
Отже, для визначення того, чи є спірний товар (операції з імпорту) об`єктом застосування антидемпінгових заходів належить встановити сукупність наступних умов:
1) походження товару з Російської Федерації; 
2) товар може бути класифікований за переліком кодів УКТЗЕД, які визначені Рішенням №АД-382/2017/4411-05; 
3) товар є арматурним прокатом (арматурою) діаметром від 6 до 40 мм (включно) або катанкою діаметром від 5,5 до 14 мм (включно). Встановлення цих умов входить до предмету доказування у цій справі.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено і це не є спірною обставиною між сторонами, що позивачем імпортовано товар з Російської Федерації.
Відповідно до специфікацій, рахунків-фактур, Invoice, пакувальних листів сертифікатам якості позивач ввозив на територію України «прокат сортовий» (а.с. 167-250 т.2, а.с. 1-101 т. 3).
Відповідно до митних декларацій (а.с. 42-75 т.1) позивач класифікував імпортований товар згідно з УКТЗЕД за кодами   УКТЗЕД 7213 99 90 00, 7213 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 79 00, 7227 90 95 00, 7228 30 69 00,  тобто ввезений товар формально підпадає під перелік кодів УКТ ЗЕД, визначений в Рішенні МКМТ №АД-390/2018/4411-05.
Разом з тим, не всі товари, які класифікуються за кодами УКТ ЗЕД за переліком згідно рішення Комісії №АД-382/2017/4411-05, є об`єктами антидемпінгових заходів, що суперечило б суті і змісту антидемпінгових процедур і заходів, регламентованих Законом №330-XIV.
В Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності товари систематизовано за товарними групами (перші 2 знаки), позиціями (перші чотири знаки), підпозиціями (перші шість знаків), категоріями (перші вісім знаків), підкатегоріями (десять знаків). 
Підкатегорія - це найбільш деталізований рівень класифікації, який, проте, включає обмежене відповідним описом коло товарних класифікацій, а не виключний їх перелік. Відтак, під зазначеними у Рішенні №АД-382/2017/4411-05 кодами УКТ ЗЕД класифікуються як товари, що підпадають під дію рішення, так і ті, що не підпадають. Відтак, при визначенні того, чи є товар демпінговим, недостатньо застосовувати опис товару за УКТ ЗЕД.
Аналогічний висновок викладено і в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року (справа №804/2304/18), від  25 березня 2020 року (справа №280/1775/19).
За визначенням, наведеними у пунктах 5, 26 частини першої статті 1 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» (далі - Закон №330-XIV) демпінг - ввезення на митну територію країни імпорту товару за цінами, нижчими від порівнянної ціни на подібний товар у країні експорту, що заподіює шкоду національному товаровиробнику подібного товару; товар подібний - ідентичний товар, тобто схожий за всіма характеристиками на товар, що є об`єктом розслідування, або, у разі відсутності цього товару, інший товар, що не є схожим за всіма характеристиками, але має показові ознаки, що є дуже подібними до характерних ознак товару, що є об`єктом розслідування.
У листі Міністерства економічного розвитку та торгівлі України №4413-06/37204-03 від 22 серпня 2018 року визначено, що об`єктом антидемпінгового розслідування та заходів є саме арматура та катанка; інші прутки, що за своїми ознаками не є арматурою та катанкою, не є об`єктом застосування заходів. В додатках до вказаного листа визначений вичерпний алгоритм ідентифікації арматури, катанки та сортового прокату шляхом проведення дослідження товару за параметрами: хімічний склад, механічні характеристики, геометричні параметри профілю, марочний склад та клас міцності.
Такі ж висновки щодо об`єкта антидемпінгових заходів наведено і у листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 14 березня 2019 року № 4413-06/11067-07.
Отже при декларуванні та митному оформлені  товару, який надійшов до позивача період з 02 березня 2018 року по 04 квітня 2019 року за 34 митними деклараціями та в супровідних документах яких значився « сортовий прокат»  та зазначався відповідний ГОСТ, який відповідав виготовленню саме « сортового прокату», відповідачем не виникало сумніву в належності зазначеного товару саме до « сортового прокату» про що свідчать його дії, щодо не проведення дослідження товару за параметрами: хімічний склад, механічні характеристики, геометричні параметри профілю, марочний склад та клас міцності та відповідних  взяття проб та зразків для проведення експертизи.
До того ж, арматурний прокат періодичного і гладкого профілю, на який розповсюджується дія антидемпінгового мита, в РФ виготовляється за своєю нормативною документацією: ГОСТ 5781-82 «Сталь горячекатаная для армирования железобетонных конструкций», ГОСТ 10884-94 «Сталь арматурная термомеханически упрочненная для железобетонных конструкций»,що відповідно даних в супровідній документації не підтверджує доводи апелянта щодо неможливості встановлення виду прокату, який надходив до позивача у спірний період.
Згідно з ч.2 ст.44 МКУ у разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов`язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
Частиною 3 ст.44 МКУ вичерпний перелік товарів, сертифікат про походження яких подається обов`язково, а саме: 1) на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України; 2) на товари, щодо ввезення яких в Україну застосовуються кількісні обмеження (квоти) або заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених законами України Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту, Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту, Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну, Про зовнішньоекономічну діяльність; 3) якщо це передбачено законами України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
В силу частин 1-3 статті 48 МКУ орган доходів і зборів відмовляє у випуску товару, якщо цей товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України. Товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються органом доходів і зборів у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України. У разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.
В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач отримує металопрокат, який виготовлений згідно з наступними ГОСТами, які вказані в супровідних документах:
-          ГОСТ 1050-2013 «Металлопродукция из нелегированных конструкционных качественных и специальных сталей. Общие технические условия» відповідає вимогам ДСТУ 7809:2015 «Прокат сортовий, калібрований зі спеціальним обробленням поверхні з вуглецевої якісної конструкційної сталі. Загальні технічні умови»;
-          ГОСТ 10702-2016 «Прокат сортовой из конструкционной нелегированной и легированной стали для холодной объемной штамповки. Общие технические условия» відповідає вимогам ДСТУ 3684-98 «Прокат із якісної конструкційної нелегованої та легованої сталі для холодного видавлювання та висаджування. Технічні умови»;
-          ГОСТ 4543-2016 «Металлопродукция из конструкционной легированной стали. Технические условия» відповідає вимогам ДСТУ 7806:2015 «Прокат із легованої конструкційної сталі. Технічні умови».
Для підтвердження відповідності вказаних ГОСТів до ДСТУ(національний стандарт України) позивач замовив експертизу у ДП «ВНІТІ-ТЕСТ» м. Дніпро та отримав висновки за №№51,52,57,  за результатами порівняльного аналізу вимог ДСТУ 7809:2015 , він є аналогом  стандарту Російської Федерації ГОСТ 1050-2013 №51 від 04 липня 2019 року (а.с. 99-102 т.1);   за результатами порівняльного аналізу вимог ДСТУ 3684-98, він є аналогом  стандарту Російської Федерації з вимогами ГОСТ 10702-2016   (а.с. 104-108 т.1) за результатами порівняльного аналізу вимог ДСТУ 7806:2015 з вимогами ГОСТ 4543-2016 № 57 від 31 липня 2019 року (а.с. 110-112 т. 1).
Отже, ГОСТи товару, який ввозився позивачем з 02 березня 2018 року по 04 квітня 2019 року та оформлених 34 митними деклараціями (в яких ці ГОСТи зазначені) відповідають ДСТУ  виключно для СОРТОВОГО прокату.
В графах 31 декларацій (34 митні декларації), за якими завозився товар в період з 02.03.2018 року по 04.04.2019 року, вказані ГОСТи, які ідентифікують сортовий прокат, на який не поширювалася дія антидемпінгових заходів, що фактично підтверджується   висновками ДП «ВНІТІ-ТЕСТ»  , що також  спростовує твердження апелянта про те, що в графах 31 вказаних 34 митних декларацій, наведено опис згідно якого «встановити належність задекларованих товарів до об`єктів, на які не поширюється дія антидемпінгових заходів, неможливо»   , які суд апеляційної інстанції відхиляє.
Зазначені висновки ДП «ВНІТІ-ТЕСТ»   не спростовані апелянтом як неправомірні, а тому судом першої інстанції правомірно прийняті як відповідні докази надходження до позивача  товару у вигляді  « сортового прокату», оскільки апелянт, свою чергу , не надав суду жодного експертного висновку чи будь- якого іншого доказу на підтвердження своєї позиції.
Позивач з метою ідентифікації сортового прокату відповідно до критеріїв, встановлених Мінекономрозвитку, провів в квітні 2019 року у ДП «Міжрегіональний науково-інженерний центр з сертифікації систем якості, труб, балонів та іншої металопродукції «ВНІТІ-ТЕСТ» сертифікацію прокату гарячекатаного круглого, який надійшов за зазначеними ГОСТами товару та  пройшов митне оформлення зі  сплатою антидемпінгового мита та без її сплати. 
Отже,розмитнення сортового прокату, який поставлявся за Контрактом СДРЗ-367562 від 19.09.2018 року, спочатку здійснювалося із застосуванням антидемпінгового мита, а потім без застосування антидемпінгового мита.
Сортовий прокат за Контрактом СДРЗ-367562 від 19.09.2018 року із застосуванням антидемпінгового мита ввозився за наступними Деклараціями:
-          UA 700010/2019/001400 від 04.03.2019 р;
-          UA 700010/2019/001612 від 13.03.2019 р;
-          UA 700010/2019/001759 від 19.03.2019 р;
-          UA 700010/2019/002130 від 01.04.2019 р;
-          UA 700010/2019/002196 від 04.04.2019 р.
При цьому, за наступними деклараціями сортовий ввозився вже без застосування антидемпінгового мита, за тим самим Контрактом СДРЗ-367562 від 19.09.2018 року:
-          UA 700010/2019/002950 від 06.05.2019 р (аркуш справи 91 - 96, том 3);
-          UA 700010/2019/003099 від 13.05.2019 р (аркуш справи 97 - 101, том 3);
-           UA 700010/2019/002963 від 07.05.2019 р (аркуш справи 102 - 108, том 3);
-           UA 700010/2019/003100 від 13.05.2019 р (аркуш справи 109 - 129, том 3).
За результатами сертифікації були отримані висновки №35 від 24 квітня 2019 року, №43 від 29 травня 2019 року, №44 від 29 травня 2019 року відповідно до яких:
-          прокат гарячекатаний круглий діаметром 23 мм, В1, із сталі 40Х, плавка
№44599, партія №24, у кількості 41,240 тн за ДСТУ 3684-98;
-          прокат сортовий гарячекатаний круглий діаметром 28 мм, В1, із сталі марки
35, плавка №12876, партія №11, у кількості 35,395 тн за ДСТУ 7809:2015;
-          прокат гарячекатаний круглий діаметром 28 мм, В1, із сталі 40Х, плавка
№10975, партія №16, у кількості 56,670 тн за ДСТУ 7806:2015, не підпадають під Рішення міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 28 грудня 2017 року за №АД-3 82/2017/4411-05 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну арматури та катки походженням з Російської Федерації» (а.с. 86 – 112 т.1).
Отже послідовність дій позивача , щодо доведення суду саме надходження у спірний період « сортового прокату» за відповідними  ГОСТами, які відповідають саме « сортовому прокату», судом апеляційної інстанції приймається, оскільки відповідає даним митних декларацій.
Тобто, ввезений товар є сортовим прокатом, який не оподатковується антидемпінговим митом, а суд першої інстанції не порушив жодної норми процесуального права прийнявши до уваги вказані докази. 
Суд відхиляє доводи апелянта , що у митних деклараціях в графі 31 зазначався опис товару як «Прутки гарячекатані...», а в подальшому в 2019 році, коли позивач здійснював митне оформлення товару без сплати антидемпінгового мита ним в графі 31 вказувався опис товару як «Прокат сортовий сталевий... », оскільки рішенням Міжвідомчою комісією з міжнародної торгівлі від 27.12.2017 року №АД-382/2017/4411-05 (зі змінами, внесеними рішенням Міжвідомчою комісією з міжнародної торгівлі 20.04.2018 року №АД-390/2018/4411-05), встановлені остаточні антидемпінгові заходи виключно для арматурного прокату (арматури) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанки діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), а відповідно до супровідних документів та ГОСТу позивачу поставлявся саме                          «сортовий прокат».
Крім того, листом ДФС України від 15 квітня 2019 року № 17808/6/99-99-19-04-01-15 зазначено, що оскільки ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» імпортує на митну територію України прокат сортовий сталевий у вигляді прутків гарячекатаних круглого поперечного перерізу, вироблених з марок сталі 20, 30, 40Х, діаметром більше 14 мм походженням з Російської Федерації, то зазначений товар згідно з характеристиками, наведеними у листі Мінекономрозвитку, не є об`єктом оподаткування антидемпінговим митом відповідно до зазначеного рішення , що також невілює доводи апелянта (а.с. 84-85 т. 1).
Не є спірними та підтверджується відповідними листами , що ДФС, МЕРТ та інші державні органи тривалий час не були спроможні відповісти чи розповсюджується дія антидемпінгового мита на сортовий прокат, що ввозиться і є необхідним для господарської діяльності позивача ,а на чисельні запити позивача щодо звільнення від сплати антидемпінгового мита за отримання « сортового прокату», надходили відповіді, які робили неможливим розмитнення « сортового  прокату» без сплати антидемпінгового мита.
Зокрема,  ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» листом  від 26.07.2018 року за №010/1081 звернувся до Державної фіскальної служби України, в якому зазначив, що застосування антидемпінгового мита до сортового прокату, який ввозиться підприємством, відбувається незаконно. Можливою причиною такого стягнення є недосконалість програмного забезпечення АСМО «Інспектор», яким не передбачено автоматичне врахування опису товару, а програма враховує виключно код товару відповідно до УКТЗЕД. Таким чином, товар який отримується ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів», а саме прокат сортовий сталевий гарячекатаний круглий, автоматично підпадає під дію антидемпінгових заходів.
У відповідь за вказаний вище лист , Державна фіскальна служба України в листі №26907/6/99-99-19-04-01-15 від 17.08.2018 року вказала, що з урахуванням змін до Рішення №382 вважає, що прокат сортовий сталевий гарячекатаний круглого поперечного перерізу, походженням з Російської Федерації, що має діаметр від 6 до 40 мм (включно), який імпортується в Україну, підлягає оподаткуванню антидемпінговим митом. Крім того, в даному листі ДФС було зазначено, що 10.07.2018 року в Мінекономрозвитку відбулась нарада за участю в тому числі представників ДФС, за результатами якої досягнуто домовленостей щодо необхідності визначення критеріїв ідентифікації прокату сортового сталевого гарячекатаного круглого поперечного перерізу відповідних діаметрів в цілях застосування Рішення №382( а.с.77-78 т.1).
23 січня 2019 року ДФС листом №3486/6/99-99-19-04-01-05 повідомило ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів», що за кодом та описом товару прутки гарячекатані круглого поперечного перерізу, походженням з Російської Федерації, що мають діаметр від 6 до 40 мм (включно), які імпортують до України, підпадають під дію антидемпінгових заходів. А також зазначила, що дана позиція була доведена підприємству і листом ДФС від 17.08.2018 року ( а.с.81-83 т.1).
Лише листом ДФС України від 15 квітня 2019 року № 17808/6/99-99-19-04-01-15 вказано, що оскільки ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» імпортує на митну територію України прокат сортовий сталевий у вигляді прутків гарячекатаних круглого поперечного перерізу, вироблених з марок сталі 20, 30, 40Х, діаметром більше 14 мм походженням з Російської Федерації, то зазначений товар згідно з характеристиками, наведеними у листі Мінекономрозвитку, не є об`єктом оподаткування антидемпінговим митом відповідно до зазначеного рішення (а.с. 84-85 т. 1)
При розгляді даної справи, суд першої інстанції у своєму рішенні разом з іншими доказами по справі,правомірно  взяв до уваги та надав оцінку і вказаному вище листу, з якого вбачається, що антидемпінгове мито не розповсюджується на сортовий прокат. 
На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції діяв з дотриманням норм процесуального права, а аргументи та інтерпретація судового рішення викладені відповідачем в апеляційній скарзі - є хибними та не спростовують висновків суду.
Суд апеляційної інстанції критично відноситься до тверджень апелянта ,  що позивач самостійно обчислив та сплатив антидемпінгове мито, що повністю узгоджується із приписами частини 1 статті 295 МКУ та пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, а відтак визначена декларантом сума грошового зобов`язання зі сплати мита вважається узгодженою та у відповідності до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню.
Так, положення пункту 56.11 ст.56 ПК України стосуються неможливості оскарження самостійно узгоджених грошових зобов`язань в адміністративному або судовому порядку.
Отже, платник податків має обов`язком спочатку сплатити самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання, не має права її оскаржувати, але не позбавлений права повернути помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання відповідно до ст.43.1 ПК України та ст.301 МКУ, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Відповідно до приписів статті 54 та 56 ПКУ вони регулюють відносини, що пов`язані саме зі справлянням сум податкових та/або грошових зобов`язань, тобто вони не застосовуються до тих сум, які не є податковим та/або грошовим зобов`язаннями.
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПКУ, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПКУ, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Тобто не є податковим та/або грошовим зобов`язанням грошова сума, що була сплачена як антидемпінгове мито за товар, на який дія такого мита не розповсюджується. Враховуючи те, що на сортовий прокат, який ввозився за 34 митними деклараціями позивачем, не розповсюджується дія антидемпінгових заходів, то і застосування до даних правовідносин статей ПКУ, які регулюють сплату таких зобов`язань, не має правового значення для вирішення даної справи.
В межах розгляду даної справи предметом позовних вимог не є оскарження жодних податкових (грошових) зобов`язань, позивач не просить суд визнати недійсною митну декларацію з підстав визначених ст.269 МКУ, а позов має немайновий характер.
Крім того, суд апеляційної інстанції  звертає увагу, що на період остаточного вирішення питання чи є імпортований товар арматурою чи катанкою подання тимчасової митної декларації не можливо без сплати антидемпінгового мита, а   повернення будь-яких митних платежів прямо випливає з приписів митного законодавства якщо у декларанта відсутні повні відомості про товар (належність товару до арматури чи катанки, або інші які впливають на вид та розмір митних платежів) та за наслідками проведення митного контролю з боку митниці із залученням митної лабораторії не було здобуто доказів, що товар є арматурою чи катанкою або інші відомості які є підставою для їх належної сплати при завершенні процедури митного оформлення товару щодо якого була подана тимчасова митна декларація.
Тому процес декларування позивачем товару, зазначені ним дані та сплата антидемпінгового мита, повернення надмірно сплаченого мита, на переконання суду апеляційної інстанції, не вказує про згоду декларанта з позицією митниці щодо ввезеного товару та не вказує про позбавлення права особи на судовий захист зі спірного питання.
Жодні докази не вказують про те, що позивачем фактично заявлено вимоги про оскарження самостійно визначених податкових зобов`язань платником податку.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що критерії ідентифікації арматури,катанки та круга (сортового прокату) для вирішення питання щодо застосування антидемпінгових заходів разом з листом національного товаровиробника ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» направлені Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до ДФС листом від 13.03.2019 №4413-06/11029-03 та  були доведені до ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» листом ДФС від 25.03.2019 р.№ 13922/6/99-99-19-04-01-15, тому позивач був обізнаний із вимогами, за умови дотримання яких він може підтвердити своє право на митне оформлення металопродукції без сплати антидемпінгового мита. 
Позивач не спростовує зазначено факту, однак він не міг знати про критерії ідентифікації при оформленні товару з 02.03.2018 року по 04.04.2019 року, адже на той момент зазначених критеріїв до нього ніхто не доводив, тому  суд апеляційної інстанції приймає його заперечення з цього питання.
Доводи апелянта, що не  є достатнім однієї тільки назви прокату, без проведення комплексного дослідження всіх параметрів (хімічного складу, механічних характеристик, геометричних параметрів профілю, марочного складу та класу міцності) неможливо віднести імпортовані позивачем товари до арматури, катанки або прокату сортового сталевого  гарячекатаного круглого, тобто до того переліку об`єктів, що не підпадають під дію Рішення МКМТ, суд апеляційної інстанції  не приймає та зазначає. 
Частиною 1 статті 356 Митного кодексу України надано право митному органу з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у рамках процедури митного контролю та митного оформлення, проводити відповідні дослідження (аналіз, експертизи) товарів і саме на підставі таких досліджень визначати характеристики товару.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача,що відповідач на протязі спірного періоду не використав свої повноваження, передбачених у главі 50 "Митні експертизи" Митного кодексу України та й не вважав за потрібне проводити ці експертизи щодо відповідності надходження прокату тим ГОСТам , зазначеним в митних деклараціях з відповідним описом параметрів: хімічний склад, механічні характеристики, геометричні параметри профілю, марочний склад та клас міцності.
Окрім того, відповідно до висновку № 142008200-1126 від 04 липня 2019 складеного Департаментом податкових та митних експертних ДФС встановлення відповідності наданих  трьох проб товару по прокату арматурного відповідно до ДСТУ 3760:2006 «Прокат арматурний для залізобетонних конструкцій. Загальні технічні умови» на час складання висновку не видається можливим у зв`язку з відсутністю необхідного обладнання для дослідження механічних властивостей (а.с. 242-249 т.1).
Отже,загальні технічні умови на час проведення розмитнення товару( 2018 по квітень 2019 років) та можливість дослідження у ДПМЕ ДФС не видавалися можливим у зв`язку з відсутністю необхідного обладнання для дослідження механічних властивостей. Крім того, митним органом не було   відібрані зразки товару на експертне дослідження до лабораторій, які мають відповідну сферу акредитації для проведення таких досліджень та не доведено,що заявлені до митного оформлення митні декларації з отримання позивачем « сортового прокату», який відповідає наданими позивачем сертифікатами якості - є арматурою чи катанкою та підпадають під дію  сплати антидемпінгового мита.
Крім того, помилковими та безпідставними є і твердження апелянта щодо опису товару в митних деклараціях  в графі 31, де зазначався опис товару як: «Прутки гарячекатані...», відносно сортового прокату який ввозився  зі сплатою антидемпінгового мита в період з 02.03.2018 по 04.04.2019 рік,  оскільки він був усіченого опису  та є ідентичним сортовому прокату, по якому не сплачувалось мито в подальшому. 
В графі 31 митних декларацій опис товару  починався зі слів «Пруток гарячекатаний з нелегованої (або легованої сталі) без вм`ятин, ребер та інших рельєфів...», а надалі надавалась інша інформація, а саме: марка сталі, ГОСТ, згідно з яким товар був виготовлений, хімічний склад та інше. Крім цього разом з декларацію подавались товаросупровідні документи, в яких вказувався вид прокату, а саме сортовий прокат. Так в специфікаціях к контракту, рахунках-фактурах, сертифікаті якості вказувався ГОСТ та вид товару - сортовий прокат.
Таким чином, апелянтом не спростовано інформацію, заявлену позивачем в митних декларацій, що товар, який , доречи  вже був предметом експертного дослідження після квітня 2019 року, не є арматурою чи катанкою, на які розповсюджується антидемпінгове мито, впроваджене Рішенням №АД-382/2017 з наступними змінами.  
Приписи п. 4, 6 Положення про Департамент податкових та митних експертиз ДФС, затвердженого наказом ДФС № 154 від 01 жовтня 2014 року, надають Митниці можливість залучення інших експертів (експертних установ) для вирішення питання, чи є ввезені товари арматурним прокатом (арматурою) чи ні. 
В той же час, відповідачем такі процедури виконані не були, оскільки апелянтом не ставилось під сумнів ввезення саме « сортового прокату», на який вони помилково вважали, що  в період з 02.03.2018 по 04.04.2019 рік  розповсюджується Рішення МКМТ від 28 грудня 2017 року №АД-382/2017/4411-05.
Крім того, апелянт помилково та безпідставно стверджує про те, що суд не перевірив наявними у справі доказами твердження позивача, відповідно до якого товар, який завозився в період з 02 березня 2018 року по 04 квітня 2019 року за 34 митними деклараціями позивачем - є сортовим прокатом.
Таке твердження апелянта не відповідає дійсності, адже позивач подав до суду документи якими підтверджується ввезення саме сортового прокату на який не розповсюджується дія антидемпінгового мита, а саме  митні декларації та копії доданих до них документів, контракти/додаткові угоди та специфікації до них, рахунки фактури, пакувальні листи, сертифікати якості із зазначенням хімічного складу та показників товару, а також висновки експертиз та інші докази.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що рішення МКМТ №382 розповсюджувалось саме на арматурний прокат і катанку і не розповсюджувалось на інші види металевого прокату, в тому числі і на сортовий прокат круглий.  
При цьому,  апелянт не заперечує того факту, що сортовий прокат є вільним від сплати антидемпінгового мита, що також підтверджується його митним оформленням без сплати антидемпінгового мита починаючи з травня 2019 року.
Апелянтом зазначено, що з травня 2019 року декларантом позивача під час митного оформлення імпортованої металопродукції ініціювалися відібрання проб та зразків у відповідності до статті 356 МКУ та направлення до експертної установи. Відтак зазначені у графі 31 митних декларацій критерії ідентифікації товару як «Прокату сортового сталевого...», підтверджені результатами проведення досліджень (випробувань) кожної партії товару, яка заявляється до митного оформлення (протоколи випробувань ДП «Науково- дослідний та конструкторсько - технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю Осади № 170-244, № 171-242 від 18.06.2019, № 175-244, № 176-242, № 177-242, № 179-242 від 24.06.2019, № 178-244, № 180-244 від 25.06.2019, № 181-242 від 24.06.2019, № 182-244 від 25.06.2019, № 193-242, № 194-244 від 27.06.2019, № 199-244 від 02.07.2019, № 198-242, № 200-242, № 201-244, № 200/1-242, № 201/1-244 від 03.07.2019, № 210-242.,№ 211-242, № 212-244, 213-244 від 09.07.2019).
Отже, враховуючи документальне підтвердження ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» факту відповідності опису задекларованих у період з 13.05.2019 по 11.07.2019 товарів «Прокат сортовий сталевий у вигляді прутків гарячекатаних...» характеристикам, наведеним у листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.03.2019 № 4413-06/11029-03, апелянт вважає, що митниця обґрунтовано упевнилася, що ввезенні позивачем саме у період з 13.05.2019 по 11.07.2019 товари не є об`єктом оподаткування антидемпінговим митом відповідно до Рішення МКТМ. 
В якості прикладів в матеріалах справи наявні копії протоколів від 03.07.2019 р. № 200-242( а.с.246-247 т.1) та від 23.08.2019 №282-244 (які за своїм змістом є подібними до інших, наведених вище).
Однак з вищевказаних висновків протоколів випробувань відповідач не отримав інформацію про те, чи є зразки товару які були предметом експертного дослідження заявлені до митного оформлення та відповідають наданим позивачем сертифікатам якості та ГОСТу -  сортовим прокатом або арматурою чи катанкою, оскільки таких висновків не зроблено.  
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже апелянтом не надала жодного доказу який би підтвердив  , що  в період з 02 березня 2018 року по 04 квітня 2019 року за 34 митними деклараціями ,був ввезений товар на який розповсюджується дія антидемпінгових заходів (арматура, катанка). 
Азовська митниця, як державний орган, дії та рішення якого оскаржуються, не реалізувала жодним чином свій обов`язок щодо надання доказів суду, які б підтвердили твердження викладені в апеляційній скарзі.
При цьому, апелянт помилково стверджує про відсутність в матеріалах справи та не дослідження судом   першої інстанції Контракту № СДРЗ - 309949 від 23 грудня 2016 року та Контракту № СДРЗ - 309951 від 23 грудня 2016 ,за якими позивач отримав сортовий прокат,   оскільки  вони долучені до матеріалів справи їх оцінка була здійснена судом першої та апеляційної інстанціями в своїх рішеннях, відтак, суд першої інстанції дотримався норм процесуального права та належним чином дослідив контракти з додатковими угодами та специфікаціями, які підтверджують ввезення позивачем сортового прокату.
Отже, встановлені обставини у цій справі не дають підстав стверджувати про те, що заявлені позивачем до митного оформлення товари належать до переліку товарів, відносно яких здійснюються антидемпінгові заходи, а апелянтом всупереч приписів статті 77 КАС України не доведено належними та допустимими доказами правомірність своїх висновків про правомірність сплати антидемпінгового мита.
Відтак, судами першої та апеляційної інстанції достеменно встановлено, що товар, який ввезено до України з 02 березня 2018 року по 04 квітня 2019 року по 34 митним деклараціям не є об`єктом оподаткування антидемпінговим митом відповідно до зазначеного рішення.
Щодо заявлених вимог про повернення сплаченого мита, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» направило до Донецької митниці Державної фіскальної служби України та Державної фіскальної служби України скарги від 06 березня 2018 року та від 19 березня 2018 року щодо повернення надмірно сплачених коштів антидемпінгового мита за поданими позивачем митними деклараціями (а.с. 162-165 т.3). 
Листом від 10 квітня 2018 року № 2598/10/05-70-19-02 митний орган  повідомив ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів», що остаточне антидемпінгове мито застосоване до задекларованих товарів відповідно до вимог рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 28 грудня 2017 року № АД-382/2017/4411-05 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації» , у зв`язку з чим воно не є помилково та/або надміру сплаченою сумою грошового зобов`язання та не підлягає поверненню платнику відповідно до норм Податкового кодексу України та Митного кодексу України (а.с. 76 т. 1).
11 липня 2019 року ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» звернулось до Донецької митниці ДФС з заявою № 010/624 про повернення з Державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних платежів (антидемпінгового мита) в розмірі 14036077,02 грн. 02 коп. (а.с. 28 – 36 т.1).
Донецька митниця ДФС направила на адресу ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів» відповідь від 29 липня 2019 року № 5272/10/05-70-19-01 про відмову у поверненні з Державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних платежів (антидемпінгового мита) на суму 14036077,02 грн.  (а.с. 37 – 41 т.1).
Не погодившись із таким рішенням Митниці, позивач звернувся до суду.
Відповідно до статті 24 МК України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. 
Так, згідно з частинами першою-третьою статті 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Порядок, умови та процедура повернення помилково та/або надміру сплачених платежів законодавчо врегульовані.
Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) надміру сплачені грошові зобов`язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Згідно з підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України Платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 43 ПК України передбачено умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань.
За приписами пунктів 43.1 - 43.6 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.
За приписами пункту 102.5 статті 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.
Зміст вказаних норм дає підстави для висновку, що обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 ПК України. За наслідками подання відповідної заяви орган ДФС у визначені законом строки повинен або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів з бюджету.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 27 квітня 2020 року (справа №640/7371/19), від 18 червня 2019 року (справа №826/3490/18), від 13 червня 2019 року (справа №812/1017/16).
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Наявність надміру сплаченої суми підтверджена встановленими обставинами у цій справі, спосіб захисту порушеного права обраний судом першої інстанції з урахуванням діючих норм та Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.08. 2017 за № 976/30844.
Відповідно до п. 11 Порядку №643, у разі якщо заявником не виконано вимоги пункту 3 цього розділу, надано недостовірні дані та/або за наявності у нього податкового боргу (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відмова. 
При цьому, доказів наявності у позивача заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів відповідачем не надано, не надавались і заперечення з цього питання в апеляційній скарзі.
Таким чином, заява Товариства про повернення надміру сплачених митних та інших платежів подана в порядку та строки, визначені чинним законодавством. 
Позивач підтвердив факт надмірної сплати коштів, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок скласти відповідний висновок з направленням його до органів Державної казначейської служби України.
Проте, Донецька митниця ДФС відмовила в задоволенні заяви Позивача з порушенням   Положення №643, оскільки не навела жодного обґрунтування та доказу  з вказаних в п. 11 Порядку №643 підстав : - невідповідність заяви п. 3 порядку; - надання недостовірних даних; - наявність податкового боргу.
Таким чином, митниця прийняла рішення про відмову з підстав, що не передбачені Порядком №643, тобто з перевищенням повноважень наданих п. 11 Порядку №643 для відмови в задоволенні заяви позивача, а Донецький окружний адміністративний суд правильно застосував норми матеріального права при винесенні рішення від 18.12.2019 року по даній справі.
Суд апеляційної інстанції ще раз зазначає, що позивачем були надані до матеріалів справи численні докази того, що на територію України ним ввозився саме сортовий прокат, який не є об`єктом справляння антидемпінгового мита (докази в матеріалах справи), натомість, апелянт не надав до суду першої інстанції жодних доказів, які б підтвердили те, що позивач ввозив товар який підпадав під дію антидемпінгових заходів.
При цьому,  Азовська митниця не заперечує того факту, що сортовий прокат є вільним від сплати антидемпінгового мита, що також підтверджується його митним оформленням без сплати антидемпінгового мита починаючи з квітня 2019 року.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
За змістом статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку,  що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення Донецького окружного адміністративного суду  необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 283, 310, 315, 316, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/10028/19-а – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року  у справі  № 200/10028/19-а – залишити без змін.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 13 липня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення та продовжується на строк  дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).
Повне судове рішення  складено 17 липня 2020 року.

Судді                                                                               Т.Г.Арабей                                    
                                                                                           Т.Г. Гаврищук
                                                                                       Г.М. Міронова