П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/3830/19	

  Суддя першої інстанції: Гордієнко Т.О. 
Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Миколаїв
Повний текст судового рішення складений 24.02.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від                  24 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

05.11.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Миколаївський глиноземний завод» звернулося до суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС (нині                       - Чорноморська митниця Держмитслужби) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA 504010/2019/000172/2 від 12.08.2019р., №UA504010/2019/000170/2 від 07.08.2019р., №UA504010/2019/000169/2 від 02.08.2019р., №UA504010/2019/000174/2 від 16.08.2019р., №UA504010/2019/000175/2 від 19.08.2019р. та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №UA504010/2019/00221 від 12.08.2019р., №UA504010/2019/00219 від 07.08.2019р., №UA504010/2019/00218 від 02.08.2019р., №UA504010/2019/00223 від 16.08.2019р., №UA504010/2019/00224 від 19.08.2019р.
В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «Миколаївський глиноземний завод»  надано відповідачу вичерпний перелік наявних документів, що дозволяють використовувати основний метод визначення митної вартості імпортованих товарів - за ціною контракту відповідно до п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України, однак відповідач протиправно скоригував митну вартість товарів та прийняв картки відмови в прийняття митних декларацій, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.02.2020р. позов задоволений з підстав того, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано оскаржуваним рішенням резервним метод визначення митної вартості товару.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні  позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів   вважає, що вона підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що 19.12.2017р. ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» (покупець) та ТОВ «Новомосковський хлор» (продавець) укладений контракт №208-0128278/17-492 про поставку товару: натр їдкий (гідроксид натрію) у кількості, за ціною, на умовах та в строки, визначені в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту.
Відповідно до п.3.1. вищезазначеного контракту поставка товару здійснюється продавцем на умовах  СРТ ст. Жовтневая Одесской ж/д згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс 2010». /т.1 а.с.15-18/
В подальшому сторонами укладені наступні додаткові угоди: №1 від 28.12.2017р., №4 від 11.04.2018р., №5 від 03.05.2018р., №6 від 18.05.2018р., №7 від 31.07.2018р., 
№8 від 29.11.2018р., №9 від 01.01.2019р., №10 від 13.02.2019р., №11 від 29.03.2019р. /т.1 а.с.19-25/
Відповідно до специфікацій №20 від 28.06.2019р. сторони домовились про поставку товару за контрактом №208-0128278/17-492 от 19.12.2017р. наступної продукції: натр їдкий технічний марка РМ-Б ГСТ Р55064-2012 (в перерахунку на 100% основної речовини) УКТВЄД 28151200 у кількості 1000т (+/- 20%) по ціні  20085,51 руб. РФ у строк липень 2019р. Орієнтовна зальна вартість товару складає 20085510 руб. РФ (+/- 20%). /т.1 а.с.26/
В подальшому, ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» подано до Чорноморської митниці Держмитслужби електронні митні декларації від 12.08.2019р. №UA504010/2019/002136, 07.08.2019р. №UA504010/2019/002082, 02.08.2019 №UA504010/2019/002034, 16.08.2019р., №UA504010/2019/002171, від 19.08.2019р. №UА504010/2019/002190 для здійснення митного оформлення товару. Товар ввезено на умовах поставки СРТ ст.Жовтнева на виконання умов контракту від 19.12.2017р. №208-0128278/17-492. Митна вартість товару заявлена позивачем самостійно за ціною контракту (перший метод) в загальній за всіма деклараціями сумі 22695782,71 рублі РФ. /т.1 а.с.6, т.2 а.с.1/
Для підтвердження митної вартості товару позивачем були надані документи, передбачені ст.53 Митного кодексу України: контракт від 19.12.2017р. №208-0128278/17-492, специфікація №20 від 28.06.2019р., біржові котирування, інвойси, митні декларації країни відправлення, накладні СМГС.
Електронними повідомленнями митного органу, відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, запропоновано ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» надати додаткові документи: 1) бухгалтерську документацію: - щодо оплати складових митної вартості (страхування); страховий поліс; - щодо формування ціни товару з документальним обґрунтуванням ціни товару, - щодо вартості соди каустичної, гідроксид натрію (луг натрію їдкого технічного); 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 
Листами ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» від 02.08.2019р., 07.08.2019р., 12.08.2019р., 16.08.2019р., 19.08.2019р. повідомлено відповідача про те, що товар не страхувався, тому немає можливості надати страхові документи; ціна товару включає всі витрати по доставці товару; неможливо надати платіжний документ, а також надано інформацію біржових котирувань та паспорти якості відправника. /т.1 а.с.38-45, 121-165/ 
За результатами розгляду поданих підприємством документів відповідачем прийняті рішення №UA 504010/2019/000172/2 від 12.08.2019р., №UA504010/2019/000170/2 від 07.08.2019р., №UA504010/2019/000169/2 від 02.08.2019р., №UA504010/2019/000174/2 від 16.08.2019р., №UA504010/2019/000175/2 від 19.08.2019р. про коригування митної вартості товарів, в якому митна вартість визначена за резервним методом. /т.1 а.с.27-31/
Відповідно до карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA504010/2019/00221 від 12.08.2019р., №UA504010/2019/00219 від 07.08.2019р., №UA504010/2019/00218 від 02.08.2019р., №UA504010/2019/00223 від 16.08.2019р., №UA504010/2019/00224 від 19.08.2019р. за результатами перевірки митних декларацій та відповідних документів, відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин прийняття вищезазначених рішень про коригування митної вартості товарів. /т.1 а.с.32-38/
Не погоджуючись з рішеннями митного органу про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Так, за визначенням, наведеним в п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України (надалі - МК України), митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.318 названого Кодексу, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Згідно з ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені в ст.57 МК України.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
За приписами ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.
Стаття 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частина друга вищезазначеної статті містить перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною 1 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.5 ст.58 МК України  ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Так, предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішень митного органу про коригування митної вартості товарів №UA 504010/2019/000172/2 від 12.08.2019р., №UA504010/2019/000170/2 від 07.08.2019р., №UA504010/2019/000169/2 від 02.08.2019р., №UA504010/2019/000174/2 від 16.08.2019р., №UA504010/2019/000175/2 від 19.08.2019р. та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA504010/2019/00221 від 12.08.2019р., №UA504010/2019/00219 від 07.08.2019р., №UA504010/2019/00218 від 02.08.2019р., №UA504010/2019/00223 від 16.08.2019р., №UA504010/2019/00224 від 19.08.2019р.
В даному випадку, з вищевказаних рішень вбачається, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено. За результатами проведеної консультації, митну вартість визначено за резервним методом.
При цьому, за наслідком проведення митних процедур, митним органом встановлено відсутність усіх належних документів для здійснення митного оформлення товару товариства, а саме: 1) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано оскаржуваним рішенням резервним метод визначення митної вартості товару.
Так, з оскаржуваних рішень митного органу про коригування митної вартості товару вбачається, що товариством документально не підтверджено факт включення витрат на страхування товару до його вартості. 
    Стосовно витрат на доставку товару, то згідно з п.2.1 контракту від 19.12..2017р. №208-0128278/17-492, ціна товару визначається та приймається на умовах СРТ ст. Жовтнева згідно з ІНКОТЕРМС-2010, та включає в себе всі витрати по доставці товару до вказаного місця.
При цьому, за офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс 2010, термін СРТ  означає, що продавець за власний рахунок сплачує усі витрати щодо перевезення товару до місця призначення. Умови поставки СРТ покладають на продавця обов`язок нести всі витрати і ризики, пов`язані з транспортуванням товару до місця призначення, зобов`язання щодо страхування зобов`язання щодо страхування товару відсутні.
Отже, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески, а  також саме він несе витрати по здійсненню доставки товару до місця призначення. 
Зазначене, в свою чергу, свідчить про те, що додаткові витрати на страхування та транспортування товару ст. Жовтнева, згідно з вимогами ч.10 ст.58 МК України, позивачем не понесено, внаслідок чого є безпідставними вимоги митного органу про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей.

В свою чергу, щодо ненадання позивачем платіжних документів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, обов`язок подання відповідних платіжних документів при здійсненні митного оформлення прямо передбачений приписами ч.2 ст.53 МК України.
При цьому, при здійсненні митного оформлення товару товариства, уповноваженою особою останнього не надано банківських платіжних документів, що стосуються оплати ввезеного товару з посиланням на п.5.1 контракту від 19.12.2017р. №208-0128278/17-492.
Пунктом 5.1 вищезазначеного  контракту передбачена оплата товару протягом 21 банківського дня з дати відвантаження товару зі станції відправлення.
Відповідно до п.5.2 вищезазначеного контракту датою оплати товару вважається дата надходження грошових коштів на рахунковий рахунок покупця.
Пунктом п.8.1 вищезазначеного контракту передбачена сплата неустойки в розмірі 0,3% від вартості неоплаченого в термін товару за кожний протермінований календарний день.
Крім цього, п.5.2 вищезазначеного контракту передбачає, крім неустойки, зазначеної у п.8.1 вищезазначеного контракту, компенсацію продавцю всіх понесених збитків, які визвано затримкою надходження грошових коштів.
Отже, станом на подання даного позову до суду оплата повинна бути здійснена в повному обсязі про що неодноразово наголошував відповідач.
Однак, позивачем, як до суду першої інстанції, так до суду апеляційної інстанції не надано жодного платіжного документа про здійснення оплати, що ставить під сумнів своєчасність виконання договірних обов`язків та існують наявні підстави застосування санкцій, передбачених п.5.2 та п.8.1 контракту, які відповідно до ч.5 ст.58 МК України повинні включатися до митної вартості.
Разом з тим, документи оплати ввезеного, придбаного товару є основним та необхідним доказом підтвердження вартості задекларованого товару.
Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що у графі 31 митних декларацій до митного оформлення наданий товар - сода каустична, гідроксид натрію (луг натрію їдкого, очищений), тоді як відповідно до інформації, зазначеної у товаросупровідних документах (інвойсах, накладних ЦІМ/УМВС, паспортах якості), контракті, специфікації №20 від 26.06.2019р., експортній декларації на митну територію України був ввезений товар - натр їдкий технічний.
Зазначені товари є різними як по своїм хімічним властивостям, способу виготовлення, так і по хімічному складу. І, як правило, мають різне ціноутворення.
Між тим, колегія суддів зазначає, що у випадку неповного переліку документів для митного оформлення або наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.
Тобто, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
В даному випадку, колегія суддів вважає, що відсутність відповідних документів безумовно надала право митному органу витребувати останні у товариства, так як необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларантом правильно визначено митну вартість товару.
Внаслідок чого, товариству надано строк в 10 календарних днів для надання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.
З іншого боку, з метою забезпечення повноти оподаткування митним органом проведено аналіз баз даних ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим.
Тому, враховуючи, що заявлений декларантом рівень митної вартості менший рівня на товари, митне оформлення яких здійснено та інформація про які наявна у митниці, а також враховуючи, що декларантом не надано достатнього пакету документів для підтвердження заявленої митної вартості (в тому числі, не надано додаткових документів на запит митного органу), відповідачем прийняті обґрунтовані рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, яким скориговано митну вартість товарів на підставі наявних відомостей та відповідні картки відмови у здійсненні митного оформлення товарів.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи                                          неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби задовольнити, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року  скасувати. 
Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.